Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
SEZNAM TAJNÝCH PŘÁNÍ
- Co tohle? - Super.
Sexy. Líbí se mi to.
Radši se převléknu.
Neujídej ten salát.
Dále.
Jen abys věděla, už přicházejí lidi.
Super. A je tu už Alex?
Ne, ale přinese svůj fazolový salát.
Alex má svůj vlastní čas. A ten salát si mohla odpustit.
Ale dneska na ni budeme hodní.
Mami, pořád ji omlouváš. Uvědomuješ si to?
Je mé nejoblíbenější dítě.
Pravda konečně vyšla najevo. Ale jsem pořád tvůj nejoblíbenější syn?
Klidně.
„Proč ještě nejsi vdaná?“
„Proč děláš v obchodě s deskami?“
„Proč jsi přestala učit?“
- „Proč jsi nedodělala vysokou?“ - Proč jsi ji nedodělal ty?
Mám vysokou školu života. Učí mě život sám.
To na mně miluješ.
A jo.
Jo.
Mám nápad.
Co kdybychom šli dovnitř, přivítali se,
ty mi dáš znamení a proplížíme se do tvého pokojíčku,
kde si to v obležení barbín rozdáme?
Kámo, ke svým barbínám tě nepustím.
VÍTEJ, MIMINKO
- Dám to do kuchyně. - Díky.
- Ahoj, Lucasi a Zoe. - Ahoj.
Krásná oslava.
- Už to nese. Mňamka. - Jo, fazolový salát.
Jo.
Už se těším.
Teto Alex!
Ahoj, děti.
Je tu hrozná nuda a táta řekl, že dort bude až pak.
Zpropadení rodiče, co?
Co si dát tu naši oblíbenou bojovku?
Přineste mi šest věcí, co bych našla u Harryho nebo Hermiony v pokoji.
Bonusové body za věci, díky kterým by zmizeli otravní dospěláci.
Jasnačka?
Počkat.
Než vyrazíte, musíte se pořádně najíst.
Tak jo.
- Zoe, to je Julia. - Ahoj.
- Moc mě těší.
Ahoj, Alex.
Ty jo, Kelly. To je neuvěřitelné.
To jo, jsem obrovská.
Ale moc ti to sluší.
Děkuju.
Prý ses musela vzdát učení.
- Teď pracuješ pro mámu? - Jo.
A tvůj kluk dělá v obchodě s deskami?
Netušila jsem, že to ještě existuje.
Je poslední.
A ve volném čase dělá na videohře, kterou nazve buď
Americká zombie: Krvavá apokalypsa, nebo Hřiště Armagedon.
A jednoho dne donutíš maminku, aby ti ji koupila.
No jo, je to tak.
Musím na chvilku za Alex.
Elizabeth, musím ti představit Katie.
Je velká fanynka Rose Cosmetics. Bude to rychlovka.
Díkybohu, že jsi tady.
Nejsem tu jediná pod 40, která není těhotná nebo nekojí. Čau.
Jak se máš?
Nesnesitelné mrchy. Nesnáším je.
Jo. Jenom závidí, že už se nedostanou ven.
Až na to, že ty se ven taky nedostaneš.
Ani nevoláš zpátky kámoškám.
Co to s tebou je?
Dáte si medvídka?
Jo, rád.
- Pět miligramů... - Super.
- ...krát čtyři. To je fajn. - Pecka.
- Uvidíme se za pět hodin. - Neřídíš, viď?
- Tak pohoda. - Kde je Elliot?
- Rozešli jsme se. - Pardon.
- Musím běžet. - Jsem ráda.
Už jsem měla dvě...
Tys dala dětem dort?
To je ono.
- Jo. - Jasně.
Juliane, klídek. Chceme tím jen říct...
- Nech je jíst dort. - Spoustu.
Co by se jim mohlo stát?
Půjdeme k Alex, třeba tam má plnicí pero.
- Zpomalte! - Pospěš si!
Finne, máš fakt velkého pinďu.
Díky.
- Mám zaracha? - Navždycky.
- Tohle ti Julian nikdy neodpustí. - Slibuješ?
- Ahoj. - Ahoj.
Ale teď vážně. Co se s tebou děje?
Jak jako?
Mám pocit, že nevíš, co se sebou.
Že jsi trochu ztracená.
Ztracená?
Mám nového kluka, skvělou práci.
Pracuješ pro mě.
Prodáváš make-up dvakrát starším ženám. Práce snů.
Ale je to práce.
Zajišťuje mi budoucnost a stabilitu. A taky mi začíná dost dobře jít.
To jo. Jde ti skvěle.
Ale nejsi to ty. Nejsi z ní nadšená.
- Nadšení se přeceňuje. - Co prosím?
Je to tak. Nevydrží a je naprosto vyčerpávající.
Navíc je to přece podstata mojí generace, ne?
Snižujeme svá očekávání a upouštíme od dětinských snů.
Alex, tomu sama nevěříš.
A mě s tebou baví pracovat, mami.
Fakt.
Sama jsi od nuly vybudovala tuhle úžasnou firmu
a já ti chci pomáhat.
Abys na mě byla hrdá.
Když to říkáš takhle.
Mami?
Mám novinku.
Finn chce, abych se k němu nastěhovala.
Aspoň než si najdu svůj byt. Takhle oba ušetříme za nájem.
To je romantika.
Proč ho všichni tak nesnášíte?
Protože nedodělal vysokou?
To ani Steve Jobs.
Tak to rozhodně není.
Podle mě je to fajn kluk,
který miluje videohry
a prý má velký...
Mami, nech toho.
Fajn. Nechám. Aspoň pro teď.
Díky.
Rádo se stalo.
Taky mám novinku.
Vrátila se.
Ano.
Aha.
Tak se jí prostě znovu zbavíš.
Ne.
Najdeme jiného doktora.
Četla jsem o léčbě v Německu,
která je prý účinná.
- Přestanu pracovat a nastěhuju se sem. - Alex.
Postarám se o tebe, než se uzdravíš.
Ne.
Žádná zázračná léčba v Německu.
Nechci podstupovat léčbu, která je desetkrát horší než nemoc.
Stejně to nepomůže.
Tentokrát ne.
Pojď ke mně.
Co si s tebou počnu?
Co si počnu bez tebe?
Ahoj zlato.
Půjdeš s námi dolů?
Zvládneš to?
- Ahoj, Same. - Moc rád tě vidím.
- Nepřijde ti to zvláštní? - Co?
Jsou tu všichni kromě té, která tu být má.
Pořád čekám, že vyjde z kuchyně a řekne mi, ať se nehrbím.
On přišel i táta?
Prožili spolu povětšinou šťastných 20 let.
- Proč by tam nebyl? - To je fuk.
Nesnáším, když říká, že se na rozvodu shodli.
Vždyť ji opustil.
Snad máma sepsala jasnou závěť
a nebudete jak Nelsonovi, co spolu nemluví.
Souhlasím. Hlavně abych dostal ten obraz z chodby.
Máma umřela před týdnem a ty mluvíš jen o majetku.
Tobě se to mluví, když zdědíš společnost.
To nevíš. Dělala jsem tam rok.
Proč tě asi Catherine trénovala?
Mluvíš o mně jak o zvířeti.
Nechte toho.
Alex si v práci vede skvěle.
A na vedení je připravená.
Dobrý den a omlouvám se za zpoždění.
Rád bych všem vyjádřil upřímnou soustrast.
A vy jste kdo?
Jsem Brad Ackerman.
Pomáhal jsem vaší matce sepsat závěť.
- Kde je pan Sullivan? - Ve své kanceláři.
Brad? Je to tak?
Jste tu vůbec společník?
Jsem juniorský společník.
Možná by nám měl ukázat diplom.
Vy budete Alex.
A tipnu si,
že vy jste Julian, Catherine, Lucas a Zoe.
Gratuluju k narození Emmy.
Děkujeme.
Vaše matka byla úžasná žena.
I jako nemocná byla silná a vtipná.
A nevím, jak jinak to říct,
ale žila přítomností a podle toho také jednala.
Jsem poctěn, že si mě vybrala jako svého správce pozůstalosti.
Tak začneme.
„Já, Elizabeth Roseová,
občanka USA žijící v Brooklynu ve státě New York,
toto prohlašuji za svoji závěť.“
Tohle je fakt zvláštní.
„Julianovi odkazuji Platónova díla z edice Loeb.
A ráda bych mu připomněla, že ne vždy je mezi všemi nejchytřejší.
Tamayův obraz, který připomíná odkaz naší rodiny,
odkazuji Zoe.
Může se o něj dělit s Lucasem, pokud ji nikdy neopustí.“
To se nestane.
Další je dům vaší matky.
„Je mým přáním, aby se dům se všemi věcmi
minimálně rok neprodal ani nepronajal.
Mé děti v něm můžou bydlet, ale ne déle než 90 po sobě jdoucích dní.“
Můžu vás přerušit?
Vysvětlila vám matka, proč si ten dům máme nechat?
Nechci ho prodávat.
Ten dům je celý ona. Je to naše historie.
Super, ale víš, na kolik přijde daň?
Brade, chápala vůbec, jak drahé to bude?
Ano, vyčlenila peníze na pokrytí nákladů.
Teď přejdeme k firmě.
„Podíl mých dětí v Rose Cosmetics zůstane 20 %.
Zbývající podíl a titul ředitelky odkazuji své snaše
Catherine Williams Roseové.“
Co prosím?
Vaše matka odkazuje zbývající podíl a titul ředitelky své snaše,
Catherine.
Jejím posledním rozhodnutím bylo, aby Catherine najala novou šéfku marketingu.
Ale tou jsem přece já.
Po dnešku už ne.
Takže mě vyhodila?
Vyhodila mě ze záhrobí? Co to...
Neexistují proti tomu nějaké zákony?
„A teď má milovaná dcera Alexandra.
Ta své dědictví získá později.“
U této věty je hvězdička, kterou vám mám vysvětlit v soukromí.
To je šílenství.
Jak dlouho děláte dědictví a úmrtí?
Správě majetku se ve firmě věnuju tři roky.
Celé tři roky?
Jste hotový ombudsman.
Díky, to je vážně milé.
- A nemluvte se mnou takhle. - Nebo co? Seberete mi dědictví?
Uvědomte si, že vaše matka byla velmi inteligentní žena,
které šlo jenom o vaše dobro.
- Proto mě vyhodila? - Věřte jí.
- A vydědila mě? - Nevydědila vás.
Jsem její jediná dcera, a nedostanu nic. Ani kus nábytku.
Vím, že si myslíte, že mi jde jenom o peníze,
šperky a tak. Ale pravdou je, že jediné,
po čem jsem včera toužila, je její postel.
Po ničem jiném. Jen po její rozvrzané železné posteli,
abych si do ní mohla lehnout, schoulit se...
a předstírat, že je pořád se mnou.
Vím, jak moc jste si byly blízké.
Často mi to říkala.
Ale přála si pro vás něco jiného.
Co to je?
ALEXANDRA ROSEOVÁ
Máte si to otevřít o samotě.
Máte DVD přehrávač?
Jo, ve skříni. Hned vedle videopřehrávače a máselnice.
Přítel má Xbox.
Tam to snad přehrajete.
Běžte domů a otevřete tu obálku.
Snad to všechno začne dávat smysl.
Můj právník se vám ozve.
Já jsem váš právník.
Finne?
Jsi tu?
PRO ALEX S LÁSKOU MÁMA
SEZNAM TAJNÝCH PŘÁNÍ
♪ BÝT SKVĚLÁ UČITELKA ♪ POMÁHAT LIDEM
♪ ROZJET TO NA KONCERTU V KOTLI! ♪ PŘEČÍST BÍLOU VELRYBU
♪ NAJÍT PRAVOU LÁSKU
PRO ALEX
Ahoj, zlato.
Musíš být naštvaná.
To není vtipný a...
Vím, že to není vtipný.
Ale vysvětlím ti to.
Minulý týden jsem si dělala pořádek ve všech svých věcech.
Je neskutečné, jaké nesmysly si bezdůvodně schováváme.
Ale při tom procházení se mi vybavilo tolik vzpomínek.
Teď mluvím hlavně o tobě.
Podívej se, co všechno jsem našla.
Jsou tady tvoje obrázky, vysvědčení.
A uprostřed toho všeho ležel tenhle papír.
Seznam tajných přání.
Tvých přání.
Přijde mi naprosto úžasný.
Je to přesný obraz toho, kdo jsi.
Byla. Psala jsem ho, když mi bylo 13 let.
Jasně, od té doby ses hodně změnila.
Ona mě snad slyší.
A to je přesně to, co mě trápí.
Nejsem si jistá, že jsi tahle přání nahradila jinými.
Přemýšlím o tom, jestli jsi vzdala svoje sny a touhy.
Svoje cíle.
A nemluv mi tu o Rose Cosmetics.
Dala jsem ti tuhle pohodlnou práci,
která tě jako by odvedla od toho, kým doopravdy jsi.
- Fakt díky. - Tak se na ten seznam podíváme.
„Pomáhat lidem a být užitečná.
Být skvělá učitelka.“
Alex, ty ses pro učení druhých narodila.
„Naučit se řídit a nechat se potetovat" s klidným srdcem vynech.
Moje jediné přání...
„Najít pravou lásku.“
Proč mám pocit, že tohle jsi vzdala taky?
To není fér.
Chci, abys věděla, že jsi úžasná.
Chci, abys žila naplno.
Musíš se vyhrabat z téhle díry.
V žádné díře nejsem.
Promiň, ale o tom nebudeme diskutovat.
Bohužel tu nebudu, abych tě vykopala, ale můžu ti tu zanechat lopatu.
Chci, abys ten seznam splnila, zlato.
Počkej chvilku.
Mami, nemůžeš to přečíst a pak...
Tak jo, kdykoli si odškrtneš položku ze seznamu,
Brad ti dá jedno z těchhle DVD,
která pro tebe nahraju.
A jakmile ten seznam dokončíš, dostaneš tuhle červenou obálku.
Ale čas běží.
Musíš to všechno stihnout do Silvestra, jinak tu obálku nedostaneš.
To si ze mě snad dělá srandu.
Nedělám si legraci, zlato.
Myslím to vážně.
Jde o tvůj život.
A já tě mám moc ráda.
Uvidíme se u dalšího DVD.
ÚNOR
Zbláznila ses?
„Rozjet to v kotli. Hrát jeden na jednoho s New York Knicks.
Zkusit stand-up comedy.“ To mi vysvětli.
S Lucasem jsme si přísahali, že to zkusíme v klubu Comedy Cellar.
Pořád mám sepsané ty vtipy.
- Ty mi ukážeš. - „Usmířit se s tátou.“
„Být skvělá učitelka.“ To všechno dokážeš. Jdi do toho.
Proč? Abych zdědila peníze?
- Jo. - Ne, to je hnus.
Navíc jsem se zapřisáhla, že do třídy už nevstoupím.
No a co? Tak pár týdnů supluj.
Pusť dětem Zemi dinosaurů a máš splněno.
Nebo tě to třeba zase chytne.
To je ta pointa, ne?
Rozhodně ne moje.
Alex, znám tě už pěkně dlouho.
Říkej si, co chceš, ale vést firmu by tě nebavilo.
Miluju hluboké rozhovory.
„Najít pravou lásku.“ Tak Finna miluješ, ne?
Je milý a zábavný.
A prý má velkého pinďu.
Během vašeho vztahu vyšly tři nové iPhony.
Měla bys vědět, jestli ho miluješ.
Jasně, ale naše soužití mělo být dočasné,
jenže pak máma onemocněla a mně přišlo jednodušší u něj zůstat.
A přesně to myslela.
Odmítáš věci řešit.
Vždyť Finn o tom seznamu neví.
Pamatuješ, jak jsme se s Lucasem rozešli?
Celý svět si to pamatuje. Nebylo to ve zprávách?
Vtipné.
Poprosila jsem tvoji mámu o radu a ona mi řekla o testu pravé lásky.
Pamatuješ?
Matně.
Máš si položit čtyři otázky?
Nebo to se dělá při pesachu?
Ano, čtyři otázky.
První je, jestli mu můžeš říct všechno, co máš na srdci.
Druhá, jestli je hodný.
Třetí, jestli ti pomáhá být tou nejlepší verzí sebe sama.
Což znamená?
Alex, co může po Finnově boku naplno roztáhnout křídla.
Čtvrtá, jestli si ho dovedeš představit jako otce svých dětí.
Elizabeth mi řekla, ať si je zodpovím,
a pokud Lucas projde, jsem na správné cestě.
Vím, že je to naprosto šílené.
Ale tvojí mámě věřím.
Navíc nemáš co ztratit.
Je Finn hodný?
Bezpochyby.
Pomáhá mi být tou nejlepší verzí sebe sama?
Můžu mu říct všechno, co mám na srdci?
To neříkám ani sama sobě.
Dovedu si ho představit jako otce svých dětí?
Co to děláš?
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
Dělám zhulenecký test svojí hry.
Cože?
Zhulenecký test.
Mládež ráda hraje videohry zhulená,
tak chceš, aby pro ně hra byla dostatečně jednoduchá,
ale zároveň dostatečně náročná pro ty, co nehulí.
Chápeš?
Chci něco probrat.
Teď?
Jo.
Jako životní motivace je to geniální.
Měla bys do toho jít. Je to tvoje dědictví.
- Fakt? - Jo.
Představ si tu svobodu, kterou ti to dá. Vlastně nám.
Já dokončím Americkou zombie
a ty místo učení povedeš firmu.
Jakou firmu?
Tu na hry, o které furt mluvím.
Starala by ses o brand a byli bychom spolu nonstop.
Tohle si představuješ?
Že pracuju ve tvojí neexistující firmě?
Ne, je to naše firma.
Bylo by super zase pracovat spolu.
Než jsi začala myslet jen na smrt, tak jsme se často bavili.
Finne, umřela mi máma.
Jasně, ale možná by ses měla zkusit trochu víc bavit, protože zábava je...
- Zábavná? - Přesně.
Zábava je zábavná. To je super slogan pro firmu.
A zábava je zábavnější, když máš peníze.
Jednou třeba budeme mít děti, ale budeme na to mít?
Cože? Najednou chceš děti?
Já ne, ale ty jednou jo.
Co dalšího musíme udělat?
Kotel? Bomba.
Tetování?
Co mít stejná?
Najít pravou lásku?
Pravá lásko, chci se s tebou milovat tady na našem stole.
Alex, no tak! Vždyť přeháníš!
Pojď nahoru a probereme to.
Nemusíš v té firmě pracovat. Dělal jsem si srandu.
Byl to vtip!
Byl to jenom vtip.
Doufám, že máš radost.
STANICE WALL STREET
Ne, díky.
Měla by radost.
No jo, jak řekla Zoe, nemám co ztratit.
Jsem nezadaná, nezaměstnaná a miluju odškrtávat věci ze seznamu.
Navíc je to jediný způsob, jak získat mámina DVD, že jo?
Ano. Jakmile něco odškrtnete, dostanete ode mě další.
- Můžu se na něco zeptat? - Ano.
Proč zrovna DVD?
Vaše matka chtěla, abyste měla něco, co si můžete nechat.
To je vaše přítelkyně?
Nina. Žije v Chicagu.
- Můžu? - Ano.
Ty jo.
- Je vážně krásná. - Zníte dost překvapeně.
Má úžasné lícní kosti a vypadá to, že i tělo.
A vy máte oběd na kravatě.
Vtipné.
Dejte mi vědět před tím stand-upem.
Radši Ninu vrátím.
Budou naše setkání vždycky taková?
Jen dělám to, co vaše matka chtěla.
Nic víc.
Omlouvám se.
Tak začnu.
BÍLÁ VELRYBA
Přečíst knihu musí být hračka.
Do prdele.
♪ NAUČIT SE HRÁT CLAIR DE LUNE, ABY MĚ MÁMA KONEČNĚ PŘESTALA PRUDIT
♪ BÝT SKVĚLÁ UČITELKA
NEWYORSKÉ ŠKOLY NEMÁME ŽÁDNÉ VOLNÉ POZICE
♪ NECHAT SE POTETOVAT
♪ ZKUSIT STAND-UP! ASPOŇ JEDNOU! JSEM VTIPNÁ
Ztrácím taky přátele.
Když přijde na přátelství, jsem taková Marie Kondo.
Kdyby teda vyhazovali ji.
Jste tu poprvé?
Tuhle jsem potkala kámošku.
Dobře to dopadne.
Vypadala skvěle. Měla bříško.
I když to nevyjde, vypadáte skvěle.
- Řekla jsem, že jsem nevěděla, že čeká. - Super triko.
Klidně bych vaše triko ojel.
Spala jsem s ním.
Právě mi vypršel čas. Moc díky. Zatleskejte si a hezký večer.
Jsem Jackson.
Ahoj. Já Alex.
Naše další oběť...
- Chceš pak něco podniknout? - ...je tu poprvé.
- Ani ne. - Přichází Alex.
Ahoj všem.
- Ahoj. - Dobrý večer.
Tipuju, že jste čekali, že přijde muž.
To se mi děje pořád.
Nebylo snadné vyrůstat s klučičím jménem.
Děti si mě dobíraly a já chodila domů s brekem
a prosila jsem bráchu Joanne, aby je všechny zmlátil.
Nejsi vtipná!
Ale dal bych si tě.
Kde jsme byli?
Když mi bylo 15, zamilovala jsem se do bráchova kámoše Jeremyho.
Jednou přišel, já si vedle něj sedla, naprosto nad věcí a sexy,
a zeptala se, jak se má. A on mi řekl...
Vykuř mě!
Proč do mě kéruješ, kámo?
Ráda bych vám představila Jacksona.
V zákulisí se mnou flirtoval. Prý chce ojet moje tričko.
Přemýšlela jsem o tom, ale svoje tričko mám fakt ráda.
A hlavně mikropenisy už vyšly z módy.
To jako fakt? Stačil vtip o penisu?
Vědět to, vzala jsem si svoji složku. Je asi takhle velká.
Dobrou noc, New Yorku.
Pecka. A ještě o tři minuty dřív. To se mi líbí.
- Dobrý den. - Zdravím.
- Co tu děláte? - Pozvala jste mě.
Vážně? Snad jste si ten trapas užil.
Nebyl to trapas. Nakonec se smáli.
A já vám můžu dát tohle.
Zbývá jich ještě 11.
Tak už vím, proč jsem vás omylem pozvala.
Ahoj zlato.
Dala bych cokoli, abych tě viděla na tom jevišti.
Byla jsi podělaná strachy, co?
Přesně.
Ale plná života, viď?
Jako malá jsi vůbec neměla strach.
Kde je tomu konec?
To vůbec netuším.
Prostě život.
Občas ti dal život fakt hodně zabrat.
Tomu rozumím.
Ale časem jsi vzala zavděk bezpečnějšími, míň bolestivějšími věcmi.
Ale to ten strach a bolest nevymaže.
Mluvím z vlastní zkušenosti.
Proto bych ráda, abys něco zkusila.
Chci, abys každý den po celý příští týden dělala něco, co ti nahání strach.
Jednu věc, ze které se ti otáčí žaludek naruby.
Tak jsem se cítila, když mě táta opustil a já založila firmu.
Bylo to děsivé.
Ale změnilo mi to život.
- Dobře? - Dobře.
Uvidíme se u dalšího videa.
Měj se.
Nevím, jestli dokážu dělat něco děsivého každý den.
Mám toho fakt dost.
Asi bych to zvládl dvakrát týdně, kdyby mi asistentka dala xanax.
Co byste udělal?
To je snadné. Šel bych se zeptat Sullivana,
proč nejsem plnohodnotný společník.
Je to děs, pokaždé, když to chci udělat, se mi zvedne žaludek.
Je to směšné. Jsem dospělý muž.
S kečupem na kravatě.
Který měl jednou kečup na kravatě
a bojí si říct o to, co si zaslouží.
Tak za ním zítra běžte a řekněte si o to, na co máte nárok.
Co na tom, že je ten nejděsivější a nejvrásčitější stařík ve městě.
Máte pravdu.
Jo, hned zítra to udělám.
Nebo pozítří.
A co vy?
To je snadné.
Usmířím se s tátou.
Nejsme si moc blízcí.
A protože jsou bráchové dokonalí,
má mě za naprostou nulu.
Nejste žádná nula.
Myslíte?
Tak proč nedokážu dočíst kapitolu té knížky, aniž bych usnula?
A pořád nemám nabídky na práci.
To mi připomíná, dělám zadarmo pro ženský azylový dům,
kde je třída...
Děláte zadarmo pro azylový dům?
Ano.
Jste tak skromný, Brade.
Snažím se vám říct, že tam mají třídu pro tamní středoškoláky
a do konce semestru potřebují učitelku.
Co vy na to?
Zamyslím se.
Jo.
Proč jste ke mně tak hodný?
Dostanete bonus, když získám dědictví?
Tak teď jste mi fakt ublížila.
Nevím.
Prostě si myslím, že byste se na to hodila.
DUBEN
Vím, co si říkáte. Proč holka jako já čte takovou knihu.
Jste na tom líp než já. Skončil jsem u první kapitoly.
To já taky. Jak na střední, tak na vysoké.
Pak jsem jednou byla na TikToku,
zhnusila se sama sobě a rozhodla se zkusit to znovu.
Něco secvaklo, já se začetla
a teď nemůžu přestat.
Takže potřebuju účet na TikToku?
Ukončete výstup a nástup, dveře se zavírají.
Naše učitelka Monnellová porodila o měsíc dříve.
- Jsme rádi, že ji zastoupíte. - Díky za tu možnost.
Cílem je, aby děti zvládaly
klíčové předměty, dokud u nás bydlí.
- Což můžou být týdny i měsíce. - Aha.
Tady jsou vyučovací plány a složky dětí.
Později se setkáte s doktorem Taylorem, který je náš terapeut.
Kdyby cokoli, ptejte se.
A já vám vysvětlím, proč to nejde.
Hodně štěstí.
Dobrý den.
- Jsem paní učitelka Roseová. - Na.
Můžete se ztišit, abychom mohli začít?
Aarone!
Nech toho. Vrať mi ten svetr.
- Můžeš jí ho vrátit? - Tohle není vtipný.
No tak, růžová ti nesluší.
- Díky, Výsosti. - Díky.
Někdo si myslí, že Hamlet je o nerozhodnosti.
BÝT, ČI NEBÝT
Jako když se nemůžete rozhodnout mezi Edwardem a Jacobem.
Nebo jinými upíry, kteří dneska frčí.
Paní učitelko, načtěte si nové trendy.
Chci, abyste napsali o situaci,
kdy jste museli udělat něco důležitého,
ale stejně jako Hamlet
jste se nemohli odhodlat k jednání.
Máte půl hodiny.
Teda, to je nádhera.
Díky.
Ale to není ten úkol, který jsem zadala, Ezro.
No a?
To vůbec není špatný začátek.
- Co se od toho odpíchnout? - Nezajímá mě to.
„Být, či nebýt“ je debilní otázka.
Možná.
Ale možná je to ta nejdůležitější.
Pokud se mnou nesouhlasíš, můžeš napsat o tom.
Já se zatím ponořím do tvých krásných obrázků.
Vraťte mi to!
Hned jak dopíšeš tu esej.
Au!
- Ezro, co to děláš? - Jednám.
Ty vole.
Odmítal psát a ukázal mi prostředníček.
Sebrala jste mu to nejcennější.
- To jsem netušila. - Dala jsem vám jeho složku.
Deset minut před hodinou.
Alex, tyhle děti jsou extrémně zranitelné.
Pokud tu chcete pracovat, musíte to pochopit.
Paní Howardová, dokážu je učit. Chci je učit. Nevyhazujte mě.
Koho vyhazujeme?
Nikoho. Zatím.
Tohle je Alex Roseová, kterou doporučil Brad Ackerman.
Je tu první den a vůbec jí to nejde.
Vzpomínám si na tvůj první den, Carol. Vlastně týden.
Vtipné.
Možná pomůžeš Alex pochopit, jak na to.
Moc rád.
Dívka s Bílou velrybou.
To zní trochu zvláštně.
Ezrovi loni zemřela máma. Je tady s tetou,
která řeší složitou rodinnou situaci.
I mně nedávno zemřela máma.
To mě mrzí.
Díky. Ale napadlo mě,
že je to něco, co nás možná sblíží.
To není špatný nápad.
Ale počkejte, než to vyzkoušíte.
- No... - Tyhle děti jsou jako kočky.
- Kočky? - Musíte je nechat přijít k vám.
I když je každá buňka ve vašem těle chce poškrábat za oušky.
- Trpělivost... - ...růže přináší.
- Ano. - Trpělivosti se teprve učím.
Díky, doktore Taylore.
Není zač, paní učitelko.
- Tykejme si. Alex. - Garrett.
Projdeme zbylé složky?
Jasně.
Ty vole, vlastně nemůžu.
Myslela jsem, že skončím v šest, a mám domluvenou večeři.
S tátou. Mám domluvenou večeři s tátou.
Ale můžeme je projít jindy.
Jasně. Jsem tu v pondělky a čtvrtky.
Nebo mi můžeš kdykoli zavolat.
Ahoj tati!
Ahoj.
Promiň, metro mělo výluku.
Víš jak, máš mít časovou rezervu, potom nemáš...
...žádné problémy. Jo.
Ale život bez problémů by byl nuda, ne?
Jo. Přihlédnu k tomu.
Tak jdeme. Jak se máš?
Dobře.
Azylový dům pro ženy? To je zvláštní.
Zvláštní, ale dobré. Jsem rád, že zase učíš.
Díky. Teď jen zařídit, aby mě nevyhodili.
- Přestaň s tím. Vážně. - S čím?
Podceňuješ se. Není to vtipné ani hezké. Už jsi dospělá.
Přišlo ti to někdy vtipné?
- Ne. - Přesně.
Ale podle tvé mámy je můj smysl pro humor...
Přála si, abychom spolu vycházeli.
A nebyli na sebe naštvaní.
Jsem pro. A nejsem na tebe naštvaný.
Jen jsem z tebe občas trochu frustrovaný.
Tati, snažím se vydat novou cestou
a byla bych ráda, kdybys mě podpořil.
Lucas mi řekl o té závěti. Moc rád ti s čímkoli pomůžu.
Nechci po tobě peníze.
Jde mi o emoční podporu, tati. Kristepane.
Co?
- Zdá se, že to ty jsi naštvaná na mě. - Nejsem.
No, možná trochu.
Kvůli čemu?
Prostě mám pocit, že tě vždycky zklamu.
Když jsem ti řekla, že končím s učením...
Ano?
Řekl jsi mi, že tě to nepřekvapuje.
- Ne. - Jo.
Řekl jsem, že jsem zklamaný.
Narazilas na pár překážek
a vzdala ses kariéry, na které ti záleželo.
Co jsem měl udělat? Lhát ti a obejmout tě?
Nechci znít hnusně, ale na tos měla mámu.
Jasně, protože proč bys měl objímat dceru,
kterou právě neprávem vyhodili.
- A máma mi nikdy nelhala. - Jasně.
No nic, tohle byl stejně její nápad.
- Podle tebe byla dokonalá. - Byla úžasná.
Nikdo nesmí říct nic,
co by ji sesadilo z toho piedestalu, ale věř mi,
že dokonalá nebyla a nebyla ani svatá.
Vážně? A co tak strašného provedla?
Dovolila psovi sežrat tvoje pantofle?
- Dost. - Nezaplatila pokutu v knihovně?
Dělala podvody na daních? Ne, počkej. Podváděla tebe!
Tati?
Mohl bych prosím zaplatit?
Tati?
Ona tě podvedla, viď? Je to tak?
Tati, nemůžeš říct takovou věc a odejít.
Při rozvodu mi bylo 15. Stalo se to tehdy?
Proč přede mnou utíkáš? Stůj!
Manželství je náročné.
Ale zvládli jsme to a prožili dalších několik pěkných let.
Můžeme to prosím pustit?
Ne, to nemůžeme.
Potřebuju to vědět.
Bylo to před tvým narozením.
Nebyl to jen nějaký úlet. Stalo se...
Stalo se i něco jiného.
Nechceš se jít projít?
Děláš si prdel?
Počkej.
Chceš mi říct, že táta...
...není můj pravý otec.
Máma měla aférku s hudebníkem Johnnym Alvarezem.
Prý hrál v klubu ve Village, kam chodili.
To je...
Nemám slov.
Johnny Alvarez?
Máma měla typ.
Lucasi.
Ten vztah ukončila, když otěhotněla.
A pak se s tátou dohodli, že to neřeknou ani mně, ani vám.
Chtěli tak zachránit manželství.
Vůbec si nedovedu představit, jak těžké to pro tebe musí být.
Pendluju mezi otupělostí a naštvaností.
Kdo vlastně jsem?
A proč mi to nikdo, hlavně teda máma, neřekl?
Taky to dost vysvětluje.
Proto mě táta neměl rád jako vás.
- Ne. - Tak to rozhodně není.
Je to tvůj otec a vychoval tě.
Já ti nevím.
Asi ho musím najít.
To není dobrý nápad.
Jak to můžeš říct?
Alex by měla znát svého otce.
Jasně, ale firma je důvěryhodnou rodinnou značkou a prochází...
Co? Právě prochází velkou změnou, a jestli se to roznese...
Co prosím? Děláš si srandu?
Alex, uděláme cokoli, abychom ti s touhle situací pomohli.
To jsem nemyslel.
- Proč jsem zase ten špatný? - Protože to umíš nejlíp.
Julian to tak nemyslel.
Má to poslední dobou fakt těžké.
Těžké?
Má dvě krásné děti.
Dokonalou manželku,
která dělá práci, na kterou prý já nejsem dost dobrá.
Má to těžké, protože mu umřela máma.
Nejsi jediná, komu chybí.
Brada Ackermana, prosím.
Alex Roseová.
Máte schůzku?
- Ne, ale určitě... - Alex?
- Zdravím. - Máme snad schůzku?
Zrovna jsem šel nakupovat.
Příští týden přijede Nina, tak jsem si chtěl koupit novou kravatu.
- Kvůli mým komentářům? - Ano.
Celý život čekám na to, až konečně změním život jednoho člověka.
Co potřebujete?
Dočetla jsem Bílou velrybu.
Tak jsem si chtěla vyzvednout DVD a poprosit vás o menší pomoc.
Jasně. Proč ne.
Nejvíc mě trápí, že nevím, proč mi to neřekla.
Říkaly jsme si všechno.
Bála se snad? Nebo se styděla?
Nenaznačila vám někdy něco?
Bohužel ne.
Nebudu lhát. Vůbec to nezní jako ona.
Možná taková opravdu byla,
a proto mě poslala na tuhle šílenou misi,
abych to zjistila sama.
- Moc nudná. - Cože?
Snažte se trochu.
Brade,
pomůžete mi ho najít?
Jasně. Možná bychom ho měli vygooglit.
Ty jo, tak to mě nenapadlo.
Tak jo, paní Chytrá. Co jste zjistila?
Našla jsem frontmana Johnnyho Alvareze, ale ten se narodil r. 1918.
Zkusila jsem Johna, Juana, Jonathana...
Ale našlo mi to asi tisíc odkazů.
Skvělá. Pokud se chystáte k maturitě.
No tak, děláte to pro úžasnou Tinu.
Jmenuje se Nina.
Znám paní, kterou využívám u rozvodových případů, ale je drahá.
- Pokud jde o peníze, můžu... - Ne, o ty nejde.
Mám pocit, že se celý svět zbláznil.
Stará rodinná tajemství, soukromí detektivové,
přátelství s právníkem.
Nic nedává smysl.
Najednou jsme přátelé?
Ta vám sluší.
- Fakt? - Jo.
Už potřebujete jenom nový oblek.
Chtěl jsem si...
- Koupit nový. - Jo.
BÍLÁ VELRYBA
Ahoj, zlato.
Co říkáš na můj nový stativ, který jsem si koupila?
Jde to, ale třese se ti obraz.
Naše křeslo.
Potřebovalo by trochu péče.
Musím to zařídit, ještě než...
Ještě než... Proč je tak těžké říct slovo umřu?
Umřu.
Jak to bylo?
„To, jaké sny by se nám mohly zdát v tom spánku smrti, až se těla zbudem, to, to...“
- „...nás zaráží.“ - „...nás zaráží.“
„To nás zaráží.“ Zní to moc hezky, co?
Jako bych tu mohla zůstat, ale žít v nějakém stavu snění.
Bez bolesti a utrpení.
Když jsme u utrpení, ta knížka je nekonečná.
Snažila jsem se najít nějaké inspirativní spojení
mezi ní a tím seznamem.
Ale napadlo mě jenom,
že já jsem Achab a ty moje velryba.
A já jsem tě vyslala na beznadějnou výpravu.
Co si o sobě myslím?
- Ne, mami... - Viď?
To si hraju na Boha?
Nebo na ztělesnění...
moudrosti a ctnosti? Ujišťuju tě, že tím rozhodně nejsem.
To ne, no.
Táta mi to řekl.
Pravdou je, že...
jsem se...
Pravdou je, že jsem se dnes vzbudila s tím,
že bych tě měla oprostit od téhle šílené mise.
Pak jsem viděla ten seznam,
a i když jsi ho psala ve 13 letech, tak si prostě myslím,
že je to mapa.
Mapa ke tvému lepšímu já. Snad to dává smysl.
Ráda bych ti řekla, že jestli ti to nejde a myslíš si, že jsi selhala,
tak to nevadí.
Nestyď se říct si o pomoc.
Taky se to teď učím. Každý den víc a víc.
„Říkejte mi Izmael.“
- Líp tu knihu začít nemohl. - To jo.
Pamatuješ, co jsem říkala? „Říkejte mi všechno
a kdykoli mi zavolejte.“
Tak jo, zlato.
Příště na viděnou.
Mám tě ráda. Měj se.
Pamatuju si, že jsi měla talent.
Bavilo tě to, ale chyběla ti disciplína.
Chtěla jsem hrát Green Day a Fionu Apple,
ale vy jste po mně chtěla stupnice a Bacha.
Proč zrovna tuhle skladbu?
Máma ji měla nejradši.
Tvoje máma byla výjimečná žena.
Zpráva o její smrti mě velmi zarmoutila.
Vím, že už moc neučíte, paní Wymanová,
ale máma by byla moc ráda, kdyby věděla, že mě to učíte zrovna vy.
Mám tři podmínky.
Budeš chodit včas, budeš každý den cvičit, i stupnice,
a vystoupíš na červnovém koncertě.
♪ POMÁHAT LIDEM A BÝT UŽITEČNÁ
♪ NECHAT SE POTETOVAT – TO NEDĚLEJ! ♪ STANOVAT ZA ÚPLŇKU
♪ HRÁT JEDEN NA JEDNOHO S NEW YORK KNICKS NAZNAČ DOLEVA, JDI DOPRAVA
*NAUČIT SE ŘÍDIT TO KVŮLI BEZPEČNOSTI VYNECH
TÁTA: MYSLÍM NA TEBE. ZAVOLEJ MI. MÁM TĚ RÁD
Byla jsem v knihovně a viděla knížky, které by tě mohly zajímat.
Chcete si koupit můj respekt?
Spíš vypůjčit.
Musím je za dva týdny vrátit.
Vím, že tě bere umění, tak jsem našla pár knížek,
včetně téhle úžasné biografie Egona Shiela.
- Je to... - Znám ho.
A pak ještě tohle DVD.
Je ze současného New Yorku.
Má asi hodinu a půl a ten, co hraje Hamleta, je fakt sexy.
Třeba se ti to bude líbit.
Paní učitelko!
Jo.
Nebrala jsem Ezru jako kočku a fakt se mi to vymstilo...
Jo, vážně.
Sluší ti to.
To nevadí. Pozdravuj ode mě Thea. Měj se.
- Ahoj. - Promiň.
- Cos říkala? - Nebrala jsem ho jako kočku.
Ne, potom.
Jo tak. Že ti to sluší.
Aha. Díky. Ty vypadáš...
Mokře, naštvaně, frustrovaně. Pomůžeš mi?
Nezavolalas mi.
Jo, chtěla jsem.
Ale řešila jsem rodinné šílenosti.
To je náhoda.
Rodinné šílenosti jsou moje specialita. Rád bych ti pomohl,
ale jdu pozdě na schůzku a večer něco mám. Proto vypadám
jako tučňák.
Nepůjdeš se mnou?
Doprovod to zrušil.
Můžeme mluvit o Ezrovi nebo o čemkoli budeš chtít.
Já ti nevím.
Nejsem ten typ, který se hodí na nóbl akce.
Nesmysl.
NEW YORKU TO NENÍ JEDNO
- To je pecka. - Není to špatný, co?
To je Patrick Ewing?
Tebe zajímá basket?
Na střední jsem byla rozehrávačka.
Knicks jsem milovala. Musím s ním mluvit.
To je na dlouho.
Když budeš hodný, řeknu ti to.
Když budeš hodná ty, možná vás představím.
Ty ho znáš?
Dám si kabát do šatny a vrátím se.
Patrick Ewing.
- Ano. Díky. - Není zač.
- Nemáte mít smoking? - A vy zas nějaké nóbl šaty?
Nebuďte tak genderově stereotypní.
Aspoň že máte hezkou kravatu. Sluší vám to, pane právníku.
To teda.
Alex, tohle je Nina Kellerová. Nino, tohle je má klientka Alex Roseová.
Těší mě. Tolik jsem toho o vás slyšela.
A já o vás. Asi jste Bradova nejoblíbenější klientka.
Starosta nabídl Nině, aby vedla Manhattanskou iniciativu.
- Teda. - Stěhuje se zpátky do NY.
Když jsem si myslela, že jsem z toho venku, vtáhli mě zpět.
Gratuluju vám.
Co tu vlastně děláte? Tady bych vás rozhodně nečekal.
Je tu se mnou.
Garrette.
- Nino. - Doktore Taylore.
- Vy se znáte? - Znáte se?
- To dává smysl. Garrett zná každého. - A já myslela, že jsem výjimečná.
Jsi výjimečná. S Ninou jsem byl na katastrofálním rande.
Ve vztahu nemůžou být dva alfa samci.
Někdo musí být beta.
A to jsem nejspíš já.
Tak jsem to nemyslela. Máš všechno, co alfa samice potřebuje.
Slyšeli jste to? Mám všechno...
Na vaši alfu.
- Na Bradovu alfu. - Ano.
- To je teda... Na zdraví. - Tohle je fakt super.
Poprosím vás o tu 16letou skotskou. Díky.
Přišlo dost lidí, co?
To jo. Docela se to povedlo, ne?
Částečně i díky tomu, žes přesvědčil kancelář ke skoupení tří stolů.
Bylo to levnější, než ze mě udělat společníka.
Tak ty a Nina?
No jo. A ty a Alex?
Doprovod nemohl, tak mi pomohla.
Jasně, to chápu. Ale nepřijde mi, že je tvůj typ.
A jaký je můj typ?
- Nevím. Asi mají většinou míň... - A pak se sebere a skóruje.
Dav začne šílet.
Tohohle.
Hustý! Bylo to naprosto boží!
Přesně. Toho, co jsem nevěděl, že mi chybí.
Jste nejlepší hráč Knicks!
Nemůžu uvěřit, že ti Patrick Ewing dal svůj e-mail.
Asi se mě chtěl zbavit.
Ne.
Učarovala jsi mu.
Jako jsi učarovala mně.
Moc rád si s tebou povídám.
A taky tě moc rád poslouchám.
Taky si s tebou ráda povídám.
A poslouchám tě.
A někdy
se taky ráda hluboce zadívám do tvých očí.
Soutěžíme ve vzájemném koukání do očí?
No teda.
Nechci tě rozptylovat, protože chci vyhrát férově,
ale co jít na opravdové rande?
A není problém, že spolu...
Pracujeme?
Jsem jen obyčejný konzultant.
Jsi všechno, jen ne obyčejný.
Tohle jsem chtěla udělat už v tom metru.
Tak co to rande?
A co asi děláme celý dnešní večer?
Aha, tak jo.
ČERVEN
S Lucasem jsme a vždycky jsme byli jedna ruka.
S jeho ženou Zoe jsme nejky od chvíle, co si spolu začali.
A Julian je ten dokonalý syn, co vyučuje právo na Columbii.
Fascinující.
Jo, to on je.
Dneska jsem nechtěla přijít pozdě.
Nejdeme pozdě.
Bráchům, tátovi ani nikomu jinému nemusíš nic dokazovat.
Díky.
- Omlouvám se, ale... - Už žádnou...
- Líbí se jim. - Je fascinující.
To jo.
Můžu něco říct?
Vypadáš jinak. V dobrém slova smyslu.
I se tak cítím.
V tom má prsty Garrett.
- Ale taky ten seznam přání. - Fakt?
Jo. Nevím, jestli ho dokončím, ale říkám si,
jestli o to vůbec jde. Chápeš?
Co usmíření s tátou?
Myslím, že by za to byl moc rád.
Já vím, ale...
Nejdřív musím něco zjistit o Johnnym, a zatím se mi ho nepodařilo najít.
- Máte připravený stůl. - Jdeme.
Když jsme u seznamu,
nikdy bys nevěřil tomu, co dělám zítra.
To byla překrásná a originální interpretace.
Teď nám Alexandra Roseová zahraje skladbu „Clair de Lune“.
Promiň. Omlouvám se.
♪ NAUČIT SE HRÁT CLAIR DE LUNE, ABY MĚ MÁMA KONEČNĚ PŘESTALA PRUDIT
Pamatuješ, jak jste v létě
prodávali limonádu a myli auta?
A tvoji bráchové chtěli dát vydělané peníze na videohry?
Vzdělávání je důležitá součást podpory rodin, které tady žijí.
Ty jsi všude vyvěsila tohle a oni to vzdali?
NEBUĎ PSÍ VRAHOUN, ALE ZACHRÁNCE
A ty peníze šly na charitu?
♪ POMÁHAT LIDEM A BÝT UŽITEČNÁ
POMOZTE AZYLOVÉMU DOMU
10 000 DOLARŮ ZA HRU S PATRICKEM EWINGEM
Tak to vy budete hrát?
- Ano, já. - Vy?
♪ HRÁT JEDEN NA JEDNOHO S NY KNICKS
- Vy proti mně. Můžeme? - Můžeme.
Tak co uděláte?
NAZNAČ DOLEVA, JDI DOPRAVA
♪ ROZJET TO NA KONCERTU V KOTLI!
Ty vole! Je ti něco?
Říkala jsem, že do kotle nesmíš.
- Jo! - Jo!
Hlavně se nepřibližuj k tetovacímu salónu ani k žádnému motorovému vozidlu.
♪ NAUČIT SE ŘÍDIT
Fakt se snažím.
- Já vím, ale... - Máš to?
Chci, abyste sami sobě napsali dopis.
Tak je to tady. Být skvělá učitelka.
Viděl jsem ten film od vás.
Ty skvělá učitelka jsi.
PROČ TEN STRACH? KDO JSEM
A jestli na tohle video koukáš...
Jsem na tebe neskutečně pyšná.
- Ahoj. - Čau.
♪ NAJÍT PRAVOU LÁSKU
Alex?
Alex!
- Ahoj! - Tati?
Co děláš zrovna tady?
Jdu na kafe s kamarádem.
Co tu děláš ty?
Měl jsem schůzku a čekám na Uber.
Promiň, že jsem se neozvala.
Já to chápu.
Teda aspoň myslím, že jo.
Ještě potřebuju čas.
Jasně.
Rád jsem tě viděl.
- Promiň, že jdu pozdě. - To já přišel brzy. „Clair de Lune.“
Už zbývají jenom tři.
Platíš mi pivo.
Chci zas zkusit tu detektivku.
Jo, řekneš, že na nic nepřišla a stojí hodně peněz...
Už na tom dělá.
Můžeš mi zaplatit později, nebo vůbec.
Můžeš dál být moje stylistka.
Důležité je, že Johnnyho musíme najít.
Díky.
Rádo se stalo.
Jé, sendviče.
Tak co ty a Garrett?
Super. Fakt super.
To jsem rád.
Proč na mě tak koukáš?
Asi to nic není, jenom...
Není divný, že u mě nechce přespat?
Vždycky je on ten, kdo vybere film, restauraci.
Jako bychom žili jen v jeho světě
a občas navštívili ten můj.
Jo.
Co?
To nezní jako nic.
Jak můžeš někoho opravdu poznat, dokud nevidíš, co má v knihovně
a jaké šílenosti má v lednici?
Proč se pokaždé, když mluvíme o Garrettovi, chováš divně?
Nejste kámoši?
Spíš než kámoši jsme známí.
Známí, co se moc nemusejí?
Chci tím říct, že to s ním musíš probrat, než to v tobě vybublá.
Dobře.
Sakina vyrostla tady, ale pracuje v Bombaji v mikrofinancích,
a Russell je prezident Psychiatrického institutu.
- Můžu tě o něco požádat? - Jo.
Můžeme nezmiňovat ten seznam?
- Ale všichni ten příběh milujou. - Ten příběh je můj život.
Přijdu si jako cirkusové číslo.
Jasně. Chápu. Ani se o něm nezmíním.
Děje se něco?
Ne.
Alex?
Nic se neděje, jenom...
Proč nemůžeme občas zůstat u mě?
Třeba si tam dát večeři.
Protože můj byt miluješ.
To jo, je úžasný, ale...
je tvůj.
Je to tvůj život, tví přátelé.
Myslela jsem si, že budeš chtít být součástí i mého života.
No jasně, byli jsme s tvojí rodinou a...
Byli jsme na jednom brunchi.
Vždycky říkáš, že mám víc projevovat to, co cítím.
Tak tady to máš. Projevuju to.
Děkuju a omlouvám se.
Máš naprostou pravdu.
Jen mám rád věci pod kontrolou.
Jako fakt hodně rád.
Možná bys měl jít za cvokařem.
Nebo bych měl zůstat u tebe.
Vážně?
Vážně.
Dej mi minutku.
Ahoj, Bradley.
Jasně. Copak?
Panebože.
- Zlato? - Našli mého tátu!
Našli Johnnyho.
Žije ve Vermontu, pořád dělá hudbu, ale pod jiným jménem.
- Proto ho nemohli najít. - Úžasné.
Tvůj otec se ztratil?
Ne. Jo.
Je to na dlouho, ale teď vám to asi budu muset říct.
To ale nevadí, protože jsem nečetla tvůj článek
a Garrett říká, že Meghan Markle je tabu.
Jsem Alex.
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
ŘÍJEN
Jak ses rozhodla?
Zítra jedu s Garrettem do Burlingtonu.
Půjdu do klubu, kde hraje, a uvidíme.
A nebude to na něj trochu moc?
Možná, ale když mu zavolám a on mě odmítne,
tak to asi nezvládnu.
Musím běžet. Přicházejí hosti.
- Dám ti vědět. - Zlom vaz.
Díky. Už běžím!
- Tadá! Ahoj. - Čau.
- Jak se máš? - Pojď dál.
S tím novým nábytkem to tu vypadá skvěle. Je to...
Malé?
Je to tu celé ty. Naprosto rozkošné.
Ty jsi miláček.
Vezmu to do kuchyně a půjdu se převléknout.
Chovej se jako doma.
Díky. Jasně.
Do toho křesla si nesedej, musím vyměnit péra.
Jasně.
Otevřeš, prosím?
Ahoj.
No to mě podrž. Ve skutečnosti jsi ještě víc sexy.
- Jsem Megan. - A já...
Garrett. Tohle je moje holka Nell. Alex, už jsme tady.
Hned tam budu.
Ahoj. Jak je?
- Ahoj. - Ty vole, tady je to maličký.
Kolik za to asi platí?
Děláš si srandu?
Alex, ty máš kérku?
- To je ten... - Seznam!
To už toho udělala tolik?
Kromě tohohle.
♪ NAJÍT PRAVOU LÁSKU
To si ještě neodškrtla.
Přestaň ztrácet čas. Má jen do Silvestra.
Dojdu tam.
Je skvělá. Klidně otevře u cizích.
Ahoj.
- Ahoj, Zoe. - Ahoj.
- Nell. Těší mě. - Konečně tě potkávám.
Lucas.
Počkej, něco mě napadlo.
Můžete o sto let cestovat časem. Bude to do minulosti, nebo budoucnosti?
Jasně že do budoucnosti.
Jetpacky, lék na rakovinu a věčný život.
To zní skvěle, ale nakonec stejně...
Kdo by chtěl žít věčně? Většinou jsem ráda, že se dožiju pátku.
- Nebo středy. - Přesně tak.
- Jako fakt. - Vyberu si přítomnost.
- Znáte Moc přítomného okamžiku? - Jo.
- Jasně. - Co?
Fakt nesnáším, když se musím připomínat o peníze.
- To znám. - Proč je nepošlou sami?
Moc o tom přemýšlíš. Co nesnášíš ty?
Prostě to... Koriandr.
Cože? To mi říkáš až teď?
Ponožky v sandálech. Promiň, dědo.
- Velký problém. - Proč to děláme?
Co? Vysvětlím ti to pak. Hele, to fakt...
Musím vědět, co nesnáší. Je toho mraky.
Mám otázku na Garretta. A ne, že ho odsoudíte.
Měl jsi někdy poměr se svojí pacientkou?
To jako fakt?
Megan, tys spala se svým doktorem?
Počítá se dermatolog?
Hurá!
- Hurá! - Hurá!
Spala jsi někdy se svým doktorem?
Vážně působím na lidi jako někdo,
kdo by spal s pacientkou?
Byla to jenom hra. Prostě jsme se bavili.
- Přiznej, že to byla zábava. - Rozhodně ne pro všechny.
Když jsi ten večer plánovala, napadlo tě vůbec,
jestli má tahle skupina lidí aspoň něco málo společného?
Myslíš kromě mě? Myslela jsem, že to stačí.
Zlato.
Promiň, jestli ses nebavil a já si toho nevšimla.
Byla jsem ráda, že konečně poznáš moje kamarády.
A povedeme stupidní konverzaci o ničem?
Víš, co mi řekla Megan?
Ať přestanu ztrácet čas, aby sis mohla odškrtnout pravou lásku.
- To ne. - Nevím, co mě uráží víc.
Jestli to, že sis to pořád neodškrtla, nebo že se mnou možná chodíš
jen kvůli dědictví.
Zamysli se laskavě nad tím, co jsi teď řekl.
Peníze jsou mi u prdele. To si o mně fakt myslíš?
Popravdě nevím, co si myslet. Nejen o dnešku, ale i o našem vztahu.
Dneska jsi poprvé od mého nastěhování tady u mě
a poznal jsi moje kamarády, co melou nesmysly.
Možná bych měl jít.
Možná že jo.
Měj se.
Počkej, jak se mám dostat do Vermontu?
- Chceš? - Jo.
Díky.
Jsi v pohodě?
Jo.
Ne.
Nebere mi telefon a neodpovídá na zprávy. Fakt pecka.
Jste skvělí, že mě tam vezete. Díky.
Je to takové dobrodrůžo.
Být na tvém místě, taky bych nechtěla být sama.
Co je?
Snažím se přibrat.
Jsem tak krásný, že mi lidi nevěří, že nejsem povrchní.
Vidíš? Zase se tomu nesmála.
- Tys jí to řekl? - Vždyť to tak je.
Třeba jsem se smála v duchu.
Tak se v duchu směj víc nahlas.
Neuvěřitelné.
- Cože? - Směje se.
- Dobře já! - Nevěřím!
Můžeme pustit něco jiného?
Jasně.
Brade?
Co když mu nebudu sympatická?
Co když to bude naopak?
To se mě snažíš uklidnit?
Co když si nebudeme sympatičtí navzájem? Takového už mám.
Ty jo, Nina je překrásná.
Má krk jako Audrey Hepburn.
Měla bys vidět její uši.
- Vážně? - Smrtelně.
Ty kráso!
Jsou jako zlaté koule navržené bohem slunce.
A ta pleť.
No jo.
Je sex s ní úžasný?
I kdyby nebyl, byla bych sebou tak ohromená,
že bych měla pocit, že úžasný byl.
Víte, že slyším všechno, co si říkáte?
Nesnáším na ní jenom to, že mluví ze spaní.
Máme tu rezervaci na jméno Alexandra Roseová.
A Bradley Ackerman.
- Bradley Ackerman. - Něco pro vás máme.
Ackerman?
- Znáš filmovou hvězdu... - Ne. Ty jsi praštěná.
- Díky, to stačí. - Super.
- Znáš jiného Bradleyho Ackermana? - Ne, tak to říkával můj táta.
- Další... - To jsou vaše papíry.
- Díky za lepší pokoj. - Není zač.
Dobrá zpráva. Dali nám apartmán.
To je super.
- Ano. Báječné. - Tak jo. Děkujeme.
Super.
Ahoj.
Tak co, vyrazíme?
Jasně.
Kde je Nina?
Musela narychlo do práce.
Naštěstí chytila let zpátky do New Yorku.
Tak co?
Jak vypadám? Je to...
Vypadáš skvěle.
Fakt?
Díky.
I za to, že jsi tady.
A je to tady.
Dopadne to dobře.
Jo.
Určitě.
To byl blbý nápad. Radši odejdeme.
No tak, neblázni.
Koukni na mě.
Nadechni se.
Prostě tam jdi a promluv si s ním. Neboj se, jsem tady.
Dobře.
Ty vole.
Dobrý den.
Nemáte telefon?
Mám.
Tak mi ho dejte.
Co prosím?
Chci si udělat selfie.
Budete mít moji fotku a nebudete na mě muset pořád zírat.
Omlouváme se...
Jste z finančáku?
Ne, to opravdu nejsme.
Já se jmenuju Brad a tohle je Alex.
Alexandra.
Roseová.
Ahoj.
Alexandra.
Překvapení.
Alexandra Carolina Roseová.
Znáš ho celé.
K tvému narození jsem složil písničku.
Nazval jsem ji Una Rosa Con El Nombre De Otra.
Smutná píseň o lásce.
O Elizabeth a o tobě.
A nahrál jsi ji?
Ne, byl to jen způsob, jak se vyrovnat se životem.
Co posloucháš za hudbu?
Všechno možné.
Teď jsem si hodně oblíbila mexickou zpěvačku Natalii Lafourcade.
A taky se už nějakou dobu učím na klavír.
Ale naučit se hrát na nástroj je dřina. Jako spousta věcí.
To jo. Třeba i umět spořádaně žít.
Na památku tvé krásné matky.
Na zdraví.
Chci se na něco zeptat.
Vzpomněl sis na mě někdy?
No jasně.
Před dávnou dobou jsem hrál v New Yorku.
A když jsem tam byl,
jel jsem do Brooklynu a zaparkoval před vaším domem.
Viděl jsem tvé bratry, jak přišli ze školy,
a Sama, který troubil, když parkoval před domem.
Pak se otevřely dveře
a z nich tátu vítala malá holčička.
Ne, to jsem určitě nikdy nedělala.
Vzal tě do náručí a zatočil tě dokola. A pak jste oba zmizeli uvnitř.
Ne, to se...
Ne, tohle by Samuel neudělal.
To je prostý fakt. Možná proto, že není můj otec.
Ale ty jo.
Existují fakta a pak to, co je pravda.
A člověk musí přijmout obojí.
Jak se jmenuje?
- Brad. - Brad.
Přijde mi jako fajn chlap. Chodíte spolu?
- Ne. - Ne?
Ne, je to...
Je to jen super kamarád.
- Johnny? - Co je?
Můžeme?
Musím zpátky do práce.
No jasně.
Můžeme si promluvit po vystoupení?
To asi neklapne, ale jestli chceš, můžeme se sejít ráno.
- Kde bydlíš? - V Marriottu.
Tam dělají docela dobré snídaně.
Tak v deset?
Budu se moc těšit.
Uvidíme se ráno.
Měj se, Alexandro.
Tak co? Jak do dopadlo?
Bylo to fakt zvláštní, ale zároveň opravdové.
- Aha. - Intimní.
Prostě fajn.
A taky říká fakt hustý věci jako:
„Existují fakta a pak to, co je pravda.“
Nebo jak se ptal, jestli jsme z finančáku.
To byl mazec.
To teda.
Ptal se, jestli spolu chodíme.
- Ne ne. - Jo.
Líbil ses mu.
Takže se stěhuješ do Vermontu?
Proč ne? Je tu krásně.
- Jasně. - A mají tady krávy, které miluju.
A taky zmrzlinu. A žije tu můj táta.
Jsi holka z města.
Ty a dojit krávy? Děláš si prdel? To...
Nedojila bych je. Zbláznil ses?
Existují fakta a pak existuje pravda.
Ne, říkal, že existují fakta a pak to, co je pravda.
A co je pravda?
Faktem je, že tohle je sklenice.
A pravdou je...
Že potřebujeme drink.
- Od Sinéad jsme hráli tři. - Chci víc.
- Můžeme si večer zpestřit jinou... - Ne.
Zmáčkla jsi všechny čudlíky.
Teď nemáme...
Cože? Vždyť jsi to mačkala náhodně!
Chápeš, že to pustilo naši písničku?
Tvoje “pšt“ je hlasitější, než když mluvíš.
Ty vole.
To je můj pokoj.
Promiň.
Dobrou.
- Dobrou. - Dobrou.
No jo.
Platíš mi pivo.
- Hrabe nám. - Chceš přestat?
Ne.
Skvěle líbáš.
Díky. Ty taky.
Možná uber s jazykem. Lechtá to.
Jasně.
Promiň. Mám obří jazyk, co je na šrot.
To nevadí.
- Víš, co se říká o obřím jazyku? - Co?
Bradley Ackermane.
Copak?
Pojď sem.
Ahoj.
Tušila jsem, že nedorazí.
No jo.
Ale nebudu brečet.
Jestli chceš, klidně můžeš.
Pravdou je, že jsem blbá.
Čekala jsem, že cizí člověk najednou rozuzlí můj zamotaný život.
Díky, žes jel se mnou.
Vždycky mluvíš, jako bys nebyla normální.
To je kravina.
Jsi chytrá, krásná, plná života a...
Pokaždé mi vezmeš dech.
A pokud to Garrett ani tvůj táta nevidí, je to jejich smůla.
Ale naše to být nemusí.
Bohužel musí.
Včera to bylo nádherné.
Ale byla to chyba.
- Máš úžasnou holku... - Nina se nevrátila kvůli práci.
Pohádali jsme se a rozešli.
Kvůli čemu jste se hádali?
Kvůli tobě.
A proč jsi mi to neřekl, než ses se mnou vyspal?
Vím, že jsem měl.
- To jo. - Ale stalo se to hrozně rychle.
Jasně.
Promiň.
Nechoď, Alex. Prosím.
Vím, že Garrett je skvělý chlap.
Chápu tě. Je tak...
sofistikovaný a úžasný, ale...
nevěřím, že ho miluješ.
Ani ho nemáš ráda.
- Líbí se ti, jak se cítíš... - Mlč.
...když jsi s ním.
Potřebuješ validaci i po tom všem, co jsi dokázala...
- Jsi fakt debil. - ...od smrti mámy.
Říkáš mi, co mám chtít a jak žít.
Jasně, to je Garrettova práce.
Super.
To nic.
Nehráblo mi kvůli seznamu.
Ale kvůli tomu rozbitému křeslu, tomu, že tvoji kamarádi nebyli...
A kvůli té knížce ode mě, cos nečetla.
Ale pak...
Celý víkend jsi mi neskutečně chyběla.
Chyběl mi tvůj úsměv
a všechny ty tvoje praštěné věci.
A došlo mi, že to dokážeme. Že já to dokážu.
Nezeptal ses mě na Johnnyho.
Promiň. Jak to dopadlo?
Blbě.
Problém je,
že můj chaotický byt, moji kamarádi, knížky, které čtu...
To jsem prostě já.
To všechno jsem já.
AMERICKÁ ZOMBIE: KRVAVÁ APOKALYPSA JSTE PŘIPRAVENI?
K DISPOZICI PRÁVĚ TEĎ
Ahoj.
Jdeme na to?
Jasně.
Proč Lucas chce, abychom se sešli s makléřem,
když ten dům nemůžeme do Silvestra prodat?
Jak se teď máš?
Pohoda. Co ty? Jak se mají děti?
Chybíš jim.
Oni mně taky.
Kdy Lucas dorazí? Mám hodně práce.
Jsem tady! Ahoj!
Ahoj. Tak co?
- Kde je makléř? - Ten nepřijde.
Cože?
Chci vám něco ukázat.
Nemusíte se bát, je to...
Co to je? Nechápu.
Stanování za úplňku.
Sedmá položka na seznamu.
Bingo.
- Jsi zlato, ale... - Ne...
A dost. Oba sklapněte.
Rozumíte mi? Stačilo.
Tohle nás dneska všechny čeká.
Otevřeme lahev vína a jdeme na to.
Jo?
Jo.
Dorazila jsem tam v deset
a čekala půl hodiny, hodinu.
Johnny nedorazil a tys na něj čekala.
To muselo být hrozné.
Mrzí mě to.
Trochu jsem to tušila.
Byl docela fajn.
I když toho hodně řekl, měla jsem pocit,
že mi něco tají.
Mluvila jsi od svého návratu s tátou?
Chápu, že nejsi připravená.
Ale pořád se na tebe ptá.
Víš, jak jsi řekla, že to s Johnnym
vysvětlilo hodně o tvém vztahu s tátou?
Měl jsem to stejně.
Ale já zas pochopil hodně o tobě a mámě.
O tom poutu.
Vaše malá tajemství a osobní vtípky.
Bylo to jako klub, do kterého ostatní neměli přístup.
Zkus si představit, jaké to pro tátu bylo.
A pro mě a Lucase.
Cítil jsi to stejně?
Ty jo.
Vůbec nic
jsem netušila.
Asi potřebuju dolít.
Na něco jsem si vzpomněl.
Co tu děláme?
Už vím.
Je to někde tady.
Kdy jsme tu spolu byli naposled?
Už je to dávno.
Neskutečné.
Pořád tu je.
Cože? Děláš si prdel? Kámo!
Ty rebele, proč jsi nikdy nic neřekl?
I my bedny potřebujeme občas vypnout.
Bude to dávat?
Už je to tu minimálně 15 let.
To se dá zjistit jediným způsobem.
Julian nám prozradil svoji tajnou skrýš.
A co ty, Lucasi? Co jsi prováděl ty?
Přišel jsem tu o panictví.
Tam na té matraci v rohu.
S Val Hoffmanovou.
- Ty jo. - S Val Hoffmanovou?
Jo.
Tos hodně zabodoval.
Já vím.
- Byla to taková jednorázovka. - To se nedivím.
Jediné, co si pamatuju,
že jsem zezdola slyšel, jak v televizi běží Oprah.
A co ty, sestřičko?
Máš nějaká tajemství?
Mívala jsem tady pečlivě naplánované přespávačky.
Jednou v noci jsme všechny napsaly,
čeho všeho bychom v životě chtěly dosáhnout.
Myslíš ten seznam?
Jo.
To je hustý.
Alex?
Co?
Jaká jsou?
Ta DVD od mámy.
- Můžu to pustit? - Jo.
Pamatuješ, jak jste v létě
prodávali limonádu a myli auta?
A tvoji bráchové chtěli dát vydělané peníze na videohry?
Ale ty jsi všude vyvěsila tohle a oni to vzdali?
A ty peníze šly na charitu?
Říkala jsem, že do kotle nesmíš.
Tak nic.
Hlavně se nepřibližuj k tetovacímu salónu ani k žádnému motorovému vozidlu.
Chci, abys žila naplno.
Musíš se vyhrabat z téhle díry.
Bohužel tu nebudu, abych tě vykopala, ale můžu ti tu zanechat lopatu.
Vzpomínáš na tu chatu, kam jsme jezdili?
V noci jsme všichni seděli na verandě
a koukali se na měsíc a na hvězdy.
Byla to snad jediná chvíle, kdy jsme nemuseli mluvit, škádlit se nebo se hádat.
Občas ses schoulila tátovi na klíně
a všude vládl naprostý klid.
Byla to chvíle, kdy jsme zažívali pocit naprostého úžasu
a přemýšleli o tom, jak jsme vděční za všechno, co máme.
A hlavně za naši rodinu.
Ahoj.
Ahoj, tati.
Moc rád tě vidím.
Když jsem se vrátil z práce,
vyběhla jsi z domu a já tě vzal do náručí a zatočil tě.
PROSINEC
Pane Sullivane!
Alexandro, rád vás vidím.
I když o vás se to říct nedá.
Promiňte, jen jsem čekala pana Ackermana.
Bradley se omlouvá,
ale co se stal společníkem, nemá moc volného času.
Cože, stal se společníkem?
Nakráčel ke mně a dal mi ultimátum.
Nevěděl jsem, zda ho třepnout přes prsty
nebo se ptát, co mu tak trvalo.
To bude asi pro něj.
To nic není. Jenom kravata.
A bryndák. To je takový náš vtip.
Předám mu to.
Když za námi Elizabeth s tím nápadem přišla,
řekl jsem jí, že se zbláznila.
Proto jsme se dohodli, že bude pro všechny lepší,
když se toho chopí Bradley.
Doufám, že jste tento rok příliš netrpěla.
Občas to bylo náročné, ale...
o to asi částečně šlo.
Věc se má tak,
že jsem ten seznam nedokončila.
Zdá se, že pravá láska se mi pořád vyhýbá.
Pravá láska je sviňa.
Zeptejte se mých bývalých žen.
A je tam nějaká cena útěchy?
Víkend v resortu?
- Bohužel ne. - No jo.
Jenom tohle.
Vaše matka nepovažovala za fér,
abyste pravou lásku našla v rámci limitu.
Cituji: „Doufám, že se nespokojí jen tak s něčím.“
Vaše dědictví, děvče.
Dům?
Nic víc si nepřála.
Na co celé to divadlo...
Založila účet
na daně a údržbu. A pokud se tam ještě nechcete nastěhovat,
můžete ho zatím pronajímat.
Je to jen a jen na vás.
Jejda, slzičky.
S těmi to moc neumím.
Dojdu pro svoji asistentku.
Tak jo.
Alex, miláčku.
Mami.
Je to tady. Dokázala jsi to.
Skoro.
Já to věděla.
Chci ti říct, že být ti maminkou
mi dělalo obrovskou radost.
Máš před sebou nový začátek.
A já už tě nebudu strašit. Žádné seznamy ani ultimáta.
Vím, že to dáš.
Vlastně něco malého mě napadlo.
Život je krásný, chaotický i komplikovaný.
Občas nevypadá tak, jak by sis myslela, že by vypadat měl.
A to je v pořádku.
Prostě dál žij a buď statečná.
Budu.
A co se pravé lásky týče,
nebudu ti lhát, tu jsem nikdy nerozlouskla.
Ale jedno vím.
Za lásku stojí bojovat.
Je to jasné?
- Ahoj, mami. - Ahoj.
Uvařila jsem ti čaj.
Ty jsi miláček. Díky.
Není zač.
- Co děláš? - Takový malý projekt.
Však uvidíš.
Tolik tě miluju, zlato. A vždycky budu.
To si pamatuj.
Taky tě miluju, mami.
Sbohem.
Do prdele!
Zoe, jaké jsou ty čtyři otázky na pravou lásku?
Do prdele.
BÍLÁ VELRYBA
Co děláš?
Co asi?
Proč mi nebereš telefony? Chtěla jsem se ti omluvit.
Omluva přijata.
Taky se omlouvám, ale nemusela jsi mi nabourat auto.
- Můžeme k tobě? Promluvit si? - To není dobrý nápad.
Po tom, co se mezi námi stalo, to vážně není dobrý nápad.
Promiň, ale udobřit se a být znovu kámoši?
To se nestane.
Neřekla jsem, že chci být kámoška.
Aha. Pak není o čem mluvit.
Dobrou noc.
Chci být něco víc.
Mnohem víc.
Naposledy to tak nebylo.
Možná bylo, ale v tom zmatku mi to nedošlo.
Možná jsem si musela položit několik důležitých otázek.
Přesněji řečeno čtyři.
Napsala sis je?
„První, jestli je hodný.“ Tím myslím tebe.
Bez debat. Jsi jako štěňátko.
Klidně bys mohl být retrívr.
Toho jsem měl jako dítě.
„Druhá, jestli mu můžu říct všechno, co mám na srdci.“
Úplně všechno.
Říkám ti všechno bez cenzury od chvíle, co jsme se poznali.
„Třetí, jestli mi pomáhá být tou nejlepší verzí sebe sama.“
Bez pochyby.
Vážně si myslíš, že bych loňský rok zvládla
kdybych po svém boku neměla tebe?
Že bych dokázala cokoli...
bez tebe?
A ta čtvrtá?
Aha.
DOKÁŽEŠ SI HO PŘEDSTAVIT JAKO TÁTU SVÝCH DĚTÍ?
Ta je fuk.
Důležité je, že odpověď je vždycky ano.
U všech čtyř.
Co teď?
Ty jo.
Fakt je to pravda.
Společníci vážně líbají líp.
- Všechno děláme líp. - Všechno?
Pět, čtyři,
tři, dva, jedna. Šťastný Nový rok!
Šťastný Nový rok, Bradley Ackermane.
Koho by to napadlo?
Šťastný Nový rok.
Na zdraví. Láska tvého života?
Neztrapňuj mě.
Šťastný Nový rok, Zoe.
Šťastný Nový rok, zlato.
Mám tě ráda.
Ezro.
- Ano? - Šťastný Nový rok.
I vám.
Jde na Parsons.
- Cože? - Neuvěřitelné.
- To jo. - To jsi mi neřekl.
- No jo. - Pecka!
Ahoj, Kelly. Šťastný Nový rok. Co miminko?
Roste.
Ahoj, tati.
- Šťastný Nový rok. - I tobě, zlato.
- Jsem ráda, že jsi tady. - Já taky.
To ne, paní Howardová a táta.
- Sledujeme tě. - Žádné pikle.
Smůla. Tohle se vám vymstí.
- Tak to není. - Přesně. Skončil jsi.
- Zlobí tě? - Vymýšlejí...
Neřekla jsi mi, že Americkou Zombie dělal tvůj bývalý kluk.
- Ta hra je tak... neoriginální a nudná. - Vybral jsi zatáčku.
Po těch 36 hodinách jsem to tak vážně viděl.
Tak jo. Poslouchejte mě.
Pojďte všichni sem. Pojďte sem k nám.
Pronesu přípitek.
Je úžasné, že jsme v tomhle domě,
ve kterém jsme s Lucasem a Alex vyrůstali.
Loňský rok pro nás nebyl nejjednodušší. Opravdu nám dal zabrat.
Takže chci poděkovat starým přátelům,
těm novým a hlavně naší drahé mamince.
Šťastný Nový rok!
- Šťastný Nový rok. - Na zdraví.
Na zdraví.
SEZNAM TAJNÝCH PŘÁNÍ
Překlad titulků: Lucie Jágr Tatransky