BBC London 94,9. Klokken er seks minutter over fem.
- Du lytter til BBC London 94,9. - Forestil dig fortvivlelsen.
De gør, at folk som mig rammes hårdt.
Londons nyheder og historier.
Som arbejdsløs sad han sommetider og græd.
- Her er Lee Murrays "Drivetime". - Radio London, velkommen til ...
Hjælp mig! Vær sød at hjælpe mig!
Jeg beder dig.
Vær sød at hjælpe mig. Hjælp!
Nej, du må ikke.
Hvorfor blev denne mand prøveløsladt -
- når han allerede havde forsøgt at myrde en anden person?
Vores Sandra ...
Vores dejlige datter ...
Hvis Pointer var blevet håndteret korrekt af myndighederne -
- havde vores datter været i live i dag.
Indtil da havde Philip Pointer opført sig eksemplarisk.
En aften overskred han herbergets spærretid.
Han kom ikke før næste morgen.
Han overtrådte vilkårene. Hvorfor røg han ikke ind igen?
Han sagde, han kontaktede bestyreren og sagde, hvor han var.
Han opgav en adresse og angrede tydeligt.
Jeg sagde, det betød fængsel næste gang.
Gav du ham en ny chance?
Ja.
Næste gang han skulle mønstre hos dig, kom han slet ikke.
Jeg opsøgte adressen, han havde opgivet. Jeg alarmerede politiet.
Men da var det allerede for sent, ikke sandt?
I hvert fald for Sandra Arnold.
Jeg kan acceptere, at andre fejlede -
- og ikke kunne beskytte folket mod Philip Pointer.
Men du var hans sagsbehandler. Du lod ham miste kontrollen.
Du lod ham slippe væk, hvilket fik katastrofale følger.
Din arbejdsgiver suspenderer dig hermed de næste tre måneder.
Er der noget, du gerne vil sige?
Selvom man gerne vil, kan man ikke holde dem i hånden døgnet rundt.
Man aner ikke, hvad de laver på egen hånd. Man må bare håbe.
Man håber bare.
LØSLADT TIL AT MYRDE
Det angår ikke dig, Eddie.
Det bliver 12,43 pund.
- Betaler du med kort? - Skal jeg?
- Tak. - Hav en god dag.
Tak for det. Det skal jeg nok.
I lige måde. Jenny.
Dit sikkerhedskort, tak.
- Du skal nok komme tilbage, søde. - Tak. Ja.
- Paula! - Hvordan sover du om natten, Paula?
Hvordan føles det, Paula?
- Hun spyttede på dig. - Hvordan føles det?
Jeg hedder Eddie Mottram.
Georgia var min kæreste.
Hun var 17 år, og jeg dræbte hende.
Jeg dræbte Georgia for ti år siden og er skyldig i mordet på hende.
Jeg kunne ikke acceptere, hvad jeg havde gjort mod hende.
Jeg kunne ikke acceptere, hvad jeg havde gjort mod mig selv.
I begyndelsen af min fængselsstraf var jeg trodsig.
Jeg forårsagede en del ballade.
Siden da har jeg taget alle kurserne og bestået mine eskorterede besøg.
Jeg har gjort store fremskridt og har lært at leve med min ugerning.
Jeg tog et liv. Jeg kan ikke give det tilbage.
Men hvis jeg kunne få mit eget liv tilbage og gøre noget med det.
Så ville jeg blive meget taknemlig.
Tak, sir.
Hallo?
Jeg er blevet kørt et sted hen.
Hallo?
- Hvad laver du? - Det blev afspillet i retten.
Hallo?
Stop så.
- Jeg burde have stoppet det. - Du dræbte hende ikke.
- Men jeg lod ham gøre det. - Du begik en fejl.
- Og så døde den stakkels pige. - Sådan ser jeg ikke på det.
Det gør hendes mor og far.
Nævnet sagde det, og alle der læser avisen -
- synes, jeg er en skændsel.
- Du skal ikke besøge det site. - Det spiller ingen rolle.
Det er stadig inde i mit hoved. Hele tiden.
Sådan!
- Hvor længe har du ventet? - I ti år.
- Du stinker af aftershave. - Jeg har noget at fejre.
Giv mig tasken og sæt dig ind.
- Ingen rygning i bilen. - Det er ingen BMW, søs.
Så kører vi.
Et job bør ikke få dig til at have det sådan her.
Hvad havde du regnet med?
Ønsk mig held og lykke.
Held og lykke, skat.
Åh gud. Kom nu, Paula.
Held og lykke.
- Tak. - Hej.
- Hejsa.
- Hej, Paula. - Hej.
Nå, Paula. Det her er din plads.
- Du får nok brug for det her. - Tak.
Eddie Mottram. Middelhøj risiko for at blive vaneforbryder.
Som 19-årig fik han livsvarigt fængsel -
- for mordet på kæresten Georgia Whiteley i 2001.
Han kvalte hende efter et skænderi.
Liget blev fundet på en fodboldbane. Han fik minimum ti år.
Tak, fordi du tror på mig. Tak.
Hør her. Jeg lovede distriktschefen, at du lærte noget sidste gang.
- På den hårdeste måde. - Fint. Kom så.
0-100 km/t på ti år! Kom så!
Kør hellere ind til siden snart. Du har ingen forsikring.
- Tror du, du klarer den? - Klarer hvad?
- At holde den kørende. - Det går fint indtil videre.
- Analyserne er der. - Tak.
Paula?
Hvornår må jeg se pigerne?
- De har ikke lyst lige nu. - Hvorfor ikke?
- Hvad jeg end siger. - Jeg er stadig en morder.
Nå, men du skal vel ind til dit møde.
Tak, fordi du hentede mig.
Du blev ved med at besøge mig.
- Her. - Hvad er det?
En godtepose.
- Hvorfor har du købt en plante? - Tag dig af den.
- Gå bare hen og sæt dig. - Tak.
Sadie Hay? Denne vej.
- Jeg vil ikke være her. - Det ved jeg godt.
- Jeg vil gå nu. - Du skal være her.
- Slip mig! - Sæt dig. Hvad går der af dig?
- Hvorfor glor du på mig? - Han kigger slet ikke.
Eddie?
Paula Radnor. Undskyld misforholdet.
Jeg har jo ikke mødt dig før. Denne vej.
- Kom og sæt dig. - Ved du, hvor længe jeg har ventet?
Hvorfor er du vendt tilbage hertil? Det kan blive hårdt.
Det er mit hjem. Min søster bor her.
- Hun er min eneste familie. - Adressen på herberget.
Et godkendt hjem med spærretid -
- og regelmæssig inspektion af værelserne.
Lad mig forklare resten af vilkårene.
Obligatoriske aftaler med mig hver uge.
Du må aldrig komme for sent eller udeblive.
Du må ikke forlade landet. Indleder du et forhold -
- skal jeg vide det, så jeg kan informere din partner om din dom.
Du skal give samtykke til et forbudt område.
Du skal holde dig 1,6 km fra ægteparret Whiteley.
Du må ikke gå ind i området uden min godkendelse.
Bryder du nogen af vilkårene -
- sørger jeg for, du ryger i fængsel igen.
Sikke en frihed.
Men jeg er ude og vil gøre alt, hvad der kræves for at blive herude.
Jeg gør ikke noget, du beder mig undgå.
Jeg vil gøre alt det, du beder mig om.
- Han ved, hvad han skal sige. - Herberget venter, Eddie.
Jeg ringer og siger, han er på vej.
- Frøken Effektiv. - Overlad intet til tilfældighederne.
Hej.
Hvad laver du?
Er du sød at holde op?
Lad mig være i fred. Lad mig være.
Nu er det slut. Prøver du at tænde mig af, lykkes det ikke.
- Kathy var ikke helt sikker. - Man må videre i livet.
Han skal vel også videre.
Ved at samtykke til, at han må opholde sig i området -
- risikerer I jo at støde på ham.
Vi har oprettet forbudte områder, hvor han ikke må befinde sig.
- Jeres område. - Okay.
Måske genkender vi ham ikke. Ti år er lang tid.
Tak for det. På gensyn.
Hej.
- Skal jeg dele værelse med nogen? - Nej. Skøn isolation.
Men der er fælles TV-stue og spisestue.
Du lærer at omgås andre.
Husets regler: Du skal være inde klokken 21.
Vi gennemsøger dit værelse og dig. Vi tager DNA-prøver.
Jeg ventede ikke ligefrem en parade, men ...
Du får hjælp af mig, arbejdsformidlingen og lægen.
En af beboerne følger med til arbejdsformidlingen i morgen.
Det er længe siden, jeg har været dagdriver.
En fyr jagtede mig tidligere. En fotograf.
Paula Radnor er din tilsynsværge. Hun kan give dig gode råd.
Hun har en del erfaring med at håndtere pressen.
Burde du ikke få en mere rolig start?
Jeg ville tilbage til tilsynet.
- En morder på din første dag? - Middelhøj risiko.
Dømt som teenager. Ti år senere er han hverken mand eller dreng.
- Hvordan føltes det? - Jeg havde fuld kontrol.
- Skal vi skåle på det? - Ikke jeg.
- Er du blevet afholdende? - Ikke fra alt.
- Har du nogen smykker? - Kun en ring.
- Du skal melde alt, du bærer. - Hvorfor det?
Når du kommer tilbage, skal du have de samme ting på.
Så tror jeg ikke, der er sket noget upassende.
- Det kommer ikke til at ske. - Forhåbentlig ikke.
Absolut ikke.
GEORGIAS MORDER LØSLADT
Tak.
Er du den grimme fyr fra avisen?
Hvor er det længe siden, gutter.
- Glen. - Hejsa.
Jeg har allerede bestilt.
Det er ti år siden, jeg har drukket. Jeg er virkelig tørstig.
Jeg skal være pissefuld før spærretiden. Skål.
Sådan! Ti år er gået. Hvad er mon forandret?
"Hvad er det dog for en mobil?" "Det er en iPhone."
"Hvad?"
- Hvad? - Jeg arbejder i en mobilbutik.
- Som bestyrer. - Og du er blevet gift?
Ja, jeg har to børn. Se her.
- De er søde. - De er vidunderlige.
Ville du ikke foretrække et sted, hvor ingen kender dig?
Jeg tænkte, det var bedre, at folk kendte mig.
- Der er gået ti år. - Hvis skyld er det?
Ikke kun mobilerne har forandret sig.
- Bor du hos Kelly? - Nej, det må jeg ikke.
Jeg bor på et herberg. Midlertidigt.
Tilsynsværgen skaffer en lejlighed. Det bliver fedt.
- Hvad vil du lave? - Opføre mig pænt.
- Er det alt? - Det håber jeg ikke.
Jeg skal hente børnene fra gymnastik.
Glen? Kan du skaffe mig noget i din butik?
- Ansætte dig? - Er det ikke din beslutning?
- Vi ses om ti år. - Vær ikke bitter!
Jeg ødelagde ikke vores venskab. Det gjorde du.
Du ødelagde alt.
Jeg smutter. Fyren derovre glor på mig.
Provokerer han mig, går det galt, og så ryger jeg ind.
Han genkender dig. Han mener nok, livstid er livstid.
Jeg er ude, men jeg er ikke fri.
Du holdt op med at komme på besøg. Du kom kun de første måneder.
Ja. Lauren blev gravid og flyttede ind. Det er et mareridt.
- Min bedste ven svigtede mig. - Det blev sværere og sværere.
Vi løb tør for samtaleemner.
- Og hun ... - Hvad?
- Georgia var sådan en sød pige. - Og jeg dræbte hende.
Men nu er jeg tilbage, og vi er på pubben sammen.
- Skal vi ikke begynde forfra? - Jo.
Fortæl mig om i aftes.
Jeg mødtes med gutterne og hyggede. Masser af sjov.
"Var det et fængslende ophold?"
"Tjente du til føden under bruseren?"
Sådan kørte den hele aftenen. Indtil spærretiden.
Hvor du blev forvandlet til et græskar.
- Hvad? - Hvorfor lyver du?
Det gik ikke, som jeg havde håbet.
- Og din søster? - Hendes børn vil ikke se mig.
- Vær tålmodig. - De er min familie.
- Vær tålmodig alligevel. - Det har jeg været i ti år!
- Hvad mente du med det? - Intet. Bare rolig.
- Hvad skriver du? - Jeg noterer bare.
- Er det her en risikovurdering? - Ja.
Bare fordi jeg råbte, så ...
Jeg tog alle kurserne i fængslet. Empatitræning og den slags.
- Jeg udgør ingen fare for nogen. - Det skal jeg nok vurdere.
Tak.
Jeg troede aldrig, jeg ville få brug for dem igen.
- Det er ingen skam. - For ti år siden ville jeg bare dø.
Er det ikke noget at skamme sig over?
Ingen kan vel håndtere at måtte begrave deres eget barn?
- Ved du, Eddie Mottram er ude? - Jeg har læst det i avisen.
- Hvor skal du hen i dag? - Hen i indkøbscentret.
- Vandre rundt uden et mål? - Jeg vil bare se mig om.
- Hvad skal du efter mødet kl. 14? - Tilbage hertil, velsagtens.
Det her kaldtes engang "udslusning".
Udslusning til en et bedre liv. Det er bedre end fængslet.
Hvad lavede du i indkøbscentret?
Ringede Colin til dig? Jeg havde ondt af mig selv.
- Var du bitter? - Nej.
Bitter på alle andre, fordi du ikke har det, de har?
Mit job er at tro det værste.
Jeg er ikke Philip Pointer. Behandl mig ikke som ham.
Hvad sagde du?
- Og hvad har det med dig at gøre? - De talte på herberget.
Jeg søgte på bibliotekets computer. Jeg ved, hvad der skete.
Det har ingen relevans for mit tilsyn af dig.
Hvis du prøver at manipulere mig ...
Du skal bare ikke tro, at jeg bliver som ham.
Kontakt havecentret her. De har tidligere ansat straffede.
- Lønnen er elendig. - Jeg er ikke kræsen.
- Han bider altså ikke. - Hej.
Se jer lige. Hvor er I blevet store.
Altså ikke "store". I er vokset.
- Er I kun 10 og 13? - Sådan ser de ud i den alder.
Kan du huske, jeg badede dig i bassinet i mors have?
Nej, egentlig ikke.
Hvis det ikke er på YouTube, er det ikke sket.
Kan I lide milkshake? Jeg har købt jordbær og banan.
Går det an?
Skål.
Drik dem, før de bliver kolde.
- Hvor var du før? - Rundt om i landet.
- Sigøjnerlivet? - Nu er jeg faldet til.
- Med hvem? - Ingen.
Jeg er bare vendt tilbage.
- Hvad laver du, når du morer dig? - Arbejder her og går hjem.
Jeg er som en staudie. Jeg venter på foråret.
Så længe bør du da ikke vente.
- Torsdag er en god klubaften. - Jeg kan ikke.
Jeg bliver til et græskar, hvis jeg er ude efter 23.
- Hvad så med pubben? - Fint, men kun først på aftenen.
- Rend mig. - Hvad nu?
- Jeg prøvede bare at være flink. - Undskyld.
Hvad er der med dig?
- Jeg er bare genert. - Det er sødt.
- Lagde du et godt ord ind for mig? - Han kunne lide din jobsamtale.
Jeg er ved at vænne mig til at blive grillet.
Hvad kigger du på?
Jeg prøver at se, om du ville blive en god kæreste.
- En ting ad gangen. - Hvad skal det sige?
Nå.
- Hvad mener du med "nå"? - Jeg må af sted.
- Hvad er der galt? - Ingenting. Jeg må bare af sted.
Tak.
- Undskyld. - Spontanitet er en ting.
Noget andet er at få en pige til at føle sig billig.
Jeg er virkelig nødt til at gå.
Det må være en nødsituation. Du vaskede dig ikke engang.
Kan vi mødes ordentligt en anden gang?
- Så inviter mig hjem til dig. - Det kan jeg ikke.
- Du har en kæreste, ikke? - Nej, jeg er single.
Det overrasker mig ikke.
Vi ses i morgen.
- Hvad synes I? - Den er flot.
Jeg føler mig som en modeguru.
- Er jeg din forsøgskanin? - Du kommer ind i det rigtige årti.
- Hvor er du flabet. - Undskyld, onkel.
Skal jeg gå herfra i et par chinos?
Jeg må begynde at træne.
- Du kunne jogge. - Jeg jogger ikke, jeg løber.
- Som en pige. - Som en fed pige.
Så lad være med at give mig småkager.
Hvad laver han? Hvor skal han hen?
- Mor? Mor! - Kom her.
De har klaget over ham.
- Han gik rundt med to teenagepiger. - Hans niecer.
Han knytter bånd til sin familie og var ikke i det forbudte område.
Han løb sin vej.
Det er en risikofaktor, at han reagerede sådan på mødet.
- Har jeg begået en fejl? - Nej.
- Hvorfor skal jeg så føle det? - Hør her, Paula.
Vi må håndtere ofrenes familier med største omhu.
- Det skal vi med alt. - Jeg finder Eddie Mottram.
Du går glip af andre tilsynsmøder.
Det er et problem, uanset hvad jeg gør.
- Tak for ingenting. - Jeg gik i panik. Undskyld.
Jeg måtte forklare pigerne, hvorfor du stak af.
De spørger til dig, og jeg må lyve for dem.
Du ville selv se dem, og så gør du sådan noget mod dem. Mod mig.
Sig, det var Georgias forældre.
- Er det alt, jeg skal fortælle? - Selvfølgelig.
Prisen for din frihed er, at du holder din kæft.
Jeg har fået mit liv tilbage efter ti år.
Folk hader dig, og du stikker af. Er det sådan, du vil leve?
- Er det sliddet værd? - Det er alt, hvad jeg har.
Ja.
- Kom han slet ikke? - Nej.
Collin. Er Eddie Mottram på sit værelse?
Nej, det er han ikke.
Han er ikke på arbejde. Jeg er der, og han meldte sig syg.
Åh gud.
Tænk at du vover at komme her.
- Skulle du komme herud? - Undskyld. Jeg skal nok gå.
Jeg fik kvalme af at se dig more dig så godt.
- Det her var uventet. - At jeg har lavet et mindesmærke?
- At det er blevet passet. - Selvfølgelig.
Jeg er hendes far. Jeg elskede hende.
- Hvad laver du her? - Det var jo her ...
- Jeg ville ære hendes minde. - Ære hendes minde?
I flere måneder efter ventede vi på, at Georgia kom hjem.
Vi forventede at høre nøglen i døren.
- Men så husker vi det. - Skal jeg tage mit liv, mr Whiteley?
Jeg kalder dig stadig mr Whiteley, som om jeg var 19 år.
- Lad mig nu bare. - Hvad skal jeg lade dig?
Komme videre med mit liv.
Hvorfor skulle hun vælge dig? Jeg fortalte hende, hvordan du var.
Dårligt selskab.
Rigtig dårligt selskab!
- Mr Whiteley. - Lad mig være! Gå nu bare!
Du løj på herberget om, hvor du var.
Du løj for havecentret.
- Hvor var du? - Det vil du altid vide.
Hvordan skulle jeg ellers kunne beskytte offentligheden?
- Jeg skulle noget. - Det her ser slemt ud, Eddie.
Du løj og kan miste jobbet. Du kan miste din frihed.
Nu fortæller du mig nøjagtig, hvor du var.
Jeg tog hen til stedet, hvor de fandt Georgias lig.
Der lå blomster.
Det er jeg nødt til at notere.
Jeg ville stoppe det her, der hvor det begyndte.
Jeg ville huske og afspille det hele igen.
- Gjorde du så det? - Jeg kunne ikke.
- Hvorfor ikke? - Mr Whiteley var fulgt efter mig.
Pludselig stod han lige bag mig.
- Var der en konfrontation? - Det var fint.
Han blev oprørt og prøvede at slå mig.
- Blev du voldelig? - Jeg er ikke farlig for ham.
- Det er omvendt. - Hvordan endte det?
Han græd. Hvad nu, Paula? Jeg har ikke gjort noget.
Du satte dig selv i en situation.
En situation som kunne føre til vold og øget risiko.
Hvis mr Whiteley siger til politiet -
- at I skændtes og sloges ...
- Så har jeg intet valg. - Så havde vi vel vidst det nu.
Det var ingen indtrængning -
- eller hendes grav. Det var i vejkanten.
Skal jeg sige, du ville ære hendes minde?
At du vil anmelde Georgias far for chikane?
- Behøver du sige noget? - Jeg må have orden i sagerne.
Det forsøger jeg også at få.
Paula.
Du fik jo selv en ny chance.
Giv mig en.
Vær sød at stole på mig.
Okay.
Tak.
- Din håndskrift er gyselig. - Klap dog i.
Det er sært, du skriver en recept til mig.
Jeg er faktisk kvalificeret til det.
Du er ham, der slap væk.
De her tager toppen af det værste.
Angsten.
Behøver du sige det her til min tilsynsværge?
Det vil ikke se godt ud.
Bare rolig. Det bliver mellem os to.
Jeg troede, fængslet bliver det sværeste.
Hvad er så det sværeste?
Folks syn på mig.
Hav en god weekend. Vi ses på mandag. Farvel.
- Kan jeg hjælpe dig? - Du kender mig godt.
Jeg aner altså ikke, hvem du er.
Ved du ikke, hvem jeg er? Eddie Mottram. Mordsagen!
- Det er længe siden. - Det ved jeg. Du besøgte mig aldrig.
- Hvorfor skulle jeg? - Tænkte du på mig, Trevor?
Anmelder jeg dig for chikane, ryger du ind igen.
Næste levende billede. Eddie Mottram.
Han smuttede. Hvor tog han hen?
Ingen steder. Det havde ingen betydning.
Du håndterer ham og de andre flot. Godt gået.
Dennis? Distriktschefen bad om nogle tal. Jeg sender dem ned.
Jeg burde aldrig være vendt tilbage. Du havde ret.
- Hvad taler du om? - Jeg har allerede dummet mig.
Sæt vinen fra dig og fortæl mig om det.
Jeg løj for Marion om noget, der gjaldt Eddie Mottram.
Han begik en fejl og bønfaldt mig om en ny chance, og den fik han.
Er det nu at dumme sig?
For ti år siden skulle vi hjælpe folk ud i verden igen.
Nu skal vi kontrollere, straffe og forhindre kriminalitet.
Jeg skal holde ham i ro, men skader han nogen -
- og jeg har handlet egenrådigt -
- har jeg jo ikke lært noget af sidste gang.
Stoler du på ham?
- Det er jeg nødt til. - Så må du stole på dig selv.
- Hvad nu? - Undskyld, jeg var så dum.
- Hurtig, mener du vel? - Det var længe siden.
Var det? Hvorfor?
Kan vi ikke se bort fra alt det og bare fortsætte?
Ikke hvis du opfører dig sådan igen.
Jeg kan godt opføre mig pænt.
Kan du virkelig?
Det håber jeg også for dig.
- Tillykke med fødselsdagen. - Tak, mr Styles.
- Hvad nu? - En "konstruktiv intervention".
- Hvad betyder det? - Jeg ved, det er din fødselsdag.
Har du planer?
Nej. Min søster har andre planer, men sendte et kort.
Du skal ikke være alene på din fødselsdag. Så øges risikoen.
- Hvem er hun? - En kollega. Undskyld.
Jeg ringer senere. Hun er mægler og vil vise mig en lejlighed.
- Hold mobilen tændt. - Er du klar?
- Får jeg ingen sang? - Det står ikke i jobbeskrivelsen.
Det gør det vel heller ikke at se mig sådan her?
- Jeg tager på hjemmebesøg. - Du kom ikke hen på herberget.
Jeg bruger mere tid på at skrive om klienter end på at møde dem.
Tænker du på, hvordan jeg har det?
Jeg har allerede løjet for din skyld.
Jeg tænker også på, hvordan jeg har det.
Og på hvad der sker med mig, hvis du dummer dig.
- Du overvåges lige så meget. - Og jeg får ikke engang kage.
- Vil du smage? - Ja, bare en bid.
Ønsk dig noget.
- Hvad foregår der her? - Rygter om stoffer.
Gennemsøger I mit værelse, hver gang nogen udpeger mig?
- Sådan er dine vilkår. - At være en lille lort?
Du har fået at vide, hvordan dit liv er nu.
Sådan her skal en som dig leve.
En som mig? En gang morder, altid morder?
Det kan ikke gøres ugjort, så ja.
Kom tilbage, Eddie. Eddie!
Jeg er ikke altså ikke døv, Will. Hvor har du gjort af din nøgle?
Will?
Det er mig, Eddie Mottram!
Jeg gjorde det ikke, Paula. Jeg slog ikke Georgia ihjel.
Vær sød at åbne døren.
Vær nu sød at åbne.
Du er allerede i knibe. Du skal ikke lyve.
- Det var ikke mig. - Hvad fanden foregår der?
Du løj for min skyld, så nu kan jeg sige sandheden.
Det er derfor, jeg er kommet. Du må tro mig!
Hvorfor har du løjet i ti år? Lyver du nu?
Jeg ville have en nedsat straf, så jeg måtte lege med -
- men nu orker jeg ikke mere.
- Er du så pludselig uskyldig? - Hvad laver du?
- Du skal i fængsel igen. - Jeg klarer ikke 15 år mere, Paula.
Vær nu sød.
Jeg beder dig.
Tekster: Martin Schiær www.sdimedia.com