НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ
БОЙСЕ, ШТАТ АЙДАХО 21 СЕРПНЯ 1987 РОКУ
Гаразд, хлопці.
Гей!
Ми щойно встановили рекорд. Точніше, антирекорд.
Найбільше очок, забитих проти цієї школи, а зіграно півгри.
По-твоєму, це смішно, Мітчелле?
Ні, сер.
Тоді чого смієшся?
Ти наш капітан, обраний цими хлопцями. Єдиний випускник.
Справляти враження треба було на тренуваннях цього тижня.
Чи сьогодні на полі, а не тут. І явно не на лаві запасних,
де ти планував вечірку в будинку батьків, бо знав, що їх не буде.
Підніми.
Брендоне, іди сюди.
Підійди. Так, ти.
Я сказав, підніми.
Тепер віддай це йому.
У нас є близько 5 хвилин до виходу,
на вас будуть дивитися всі, хто прийшов нас підтримати.
Питання, що буде з вами тепер, коли ви вийдете,
а всі думатимуть, що ви злили гру.
Туфта!
Вийшов.
Я? Я нічого не казав.
Я сказав, вийшов.
Ви знущаєтеся?
Іди сюди, дай подивитися.
"МЕЙФЛАУЕР" ВІП-ПЕРЕВЕЗЕННЯ КОРОНА, КАЛІФ.
Вітаємо в МАКФАРЛЕНДІ, фруктовій вазі Каліфорнії
Тату, прошу, скажи, що ти не туди повернув.
Ми що, в Мексиці?
Ні.
Пішли подивимося, діти?
Ходімо.
Це справді наш новий дім?
Ух ти.
Хто вона така?
У магазин по фарбу.
Завтра з самого ранку.
Якщо вона там є.
Джулі.
Що?
Пішли знайдемо вашу кімнату, дівчатка. Ходімо.
Якась халупа, а не дім.
Наче тобі не однаково. Ти скоро поїдеш у коледж.
А мені тут жити.
По-моєму, ми всі стомилися.
Може, підемо кудись поїмо?
Було б добре.
Має ж тут бути ресторан, правда?
Вітаю.
- Доброго дня. Як ся маєте? - Добре.
Добре.
У нас є тако, торта, буріто, тостада і кесаділья.
А бургери є?
Ні, в нас є тако, торта,
тостадо, буріто
і кесаділья.
Тако.
Ми замовимо тако, дякую.
Добре. З яким м'ясом бажаєте?
Асада, аль пастор,
чорізо, кабеза, ленгуа, хамон?
Я принесу різного на вибір.
Можете сідати, де хочете.
Тут?
Гаразд, усі тримайтеся біля мене.
- Тату? - Просто...
Ти що, старий? Не бійся, чого ти.
Слухай, годі вже.
Тримайтеся.
Тату!
Ми тут не залишимося.
Виїжджаємо в понеділок з самого ранку.
- Джиме. - Ні, ми тут не залишимося.
Я не допущу, щоб ти й дівчатка жили тут.
Знайду щось інше.
Як?
Щось не пригадую, щоб у тебе був великий вибір.
Переїдемо в Бейкерсфілд. Добиратимуся машиною.
Бейкерсфілд нам не по кишені.
Поглянь на нас. Ми живемо на вчительську зарплату.
Якби ти просто...
Якби ми протрималися десь довше, не знаю,
напрацювали якийсь стаж, тоді все було б інакше.
Пробач.
Котику, ти ж сам сказав.
Це єдина робота, на яку ти можеш влаштуватися.
- Так. - Правда ж?
І в понеділок наші дівчатка підуть у ту школу.
Мусимо пристосовуватися.
У нас нема вибору.
Правда ж?
Мені дуже шкода.
Джеймі, доню, доведеться йти. Ходімо, сонечко.
СТАРША ШКОЛА МАКФАРЛЕНДА
Будь ласка, не змушуй мене!
Я знаю. Я знаю, що це важко.
Не змушуй мене, будь ласка!
Я знаю, що це важко, але ти мусиш це зробити, чуєш?
Будь ласка, Джулі, допоможи мені.
Вітаю. Я до директора Камілло. Я Джим.
Джим, новий вчитель біології.
І викладач фізкультури й футболу.
Так і є.
Марія Марсол. Як доїхали?
Вам подобається жити в Бейкерсфілді?
У Бейкерсфілді? Ні.
Ми тут, у Макфарленді.
Треба ж таке.
Допоможете, будь ласка?
Пожежі тут слід уникати за будь-яку ціну. Може завдати десятки
доларів збитків, правда?
Це твій останній шанс, синку.
Скористайся ним.
Джиме Вайт?
Директоре Камілло. Як життя?
Без кофеїну що за життя? Проходьте.
З таким бюджетом я маю витискати кров з каміння,
тримати під контролем дітей і їхні дрібні помсти,
і кинути палити.
Я хто? Супермен?
Що там сталося?
Якийсь малий обізвав його меншу сестру...
Не буду повторювати, ким,
але це пояснює, чому вона вагітна.
Сідайте. Вітаємо в Макфарленді.
Я був здивований, що такий, як ви, захотів сюди приїхати.
Але потім почитав вашу особову справу.
У Сент-Полі вас звільнили за вербальні образи гравців.
Я не вживаю лайливих слів.
Я просто хотів мотивувати хлопців, які не вміли цінувати важку працю.
А бійка з головою шкільної ради?
Розійшлися в поглядах.
А останній інцидент? Не хочете про нього розказати?
Я погарячкував. Цього не мало статися.
Які шанси, що це станеться знову?
Такого більше не станеться.
Радий це чути.
Бо варіанти у вас закінчуються, містере Вайт.
Заходьте, тренере.
Тренере Вайт, це тренер Дженкс.
Це ваш новий суперкваліфікований асистент.
Це правда?
Дійсно звати Вайт?
Так.
Овва.
Бердеджо.
Кардінес. Дінес?
Правильно "Карденас".
Діез.
Популярне прізвище там, звідки ви?
Нам треба йти.
Стривайте, урок ще не закінчився.
Нам треба йти, чесно. Це наша мама.
Скажіть матері, хай зачекає.
Самі їй скажіть.
Чуєте, Вайте.
Це популярне прізвище там, звідки ви?
- Містере... - Пуентез.
Віктор.
Містер Пуентез, основна група фізкультури. Що робите на уроці?
- Нічого. - Нічого?
Облиш, старий. Хіба можна псувати таке тіло?
Хіба можна, щоб воно пітніло?
Справжній павич, так?
Я скажу вам, що ми будемо робити. Ми зараз...
Одне коло, і на сьогодні все.
А ти?
Я не бігаю, шеф.
Я в футбольній команді.
Це номер півзахисника.
У бою величина собаки - не головне, тренере.
Головне - величина бою в собаці.
Це залежить від того, чи велика собака.
Велика собака.
Докупи! Докупи!
Вони не дуже добре грають, так?
Дамо їм шанс, доню.
Може, тато знову розлютиться, і тоді ми переїдемо ще кудись.
Припини. Щоб я не чула більше ні слова.
Давай, Джонні!
Ого.
Слабак!
Бачив той удар?
Гаразд. Повертаємося.
Молодець!
Хороший удар! Хороший удар!
Чудовий чистий удар.
Джонні. Джонні.
Скільки пальців я показую?
Вересень.
Що?
Слухайте, сьогодні п'ятниця, ясно?
Гаразд, спецкоманди!
Ні, ні.
Сядь. Ні. Ти вже своє відіграв.
Гей, тренере, нас лише 10!
Треба ще одного!
Саменьєго, іди сюди!
Ні.
Я серйозно. Сядь.
Кортезе, давай ти.
СТАРША ШКОЛА МАКФАРЛЕНДА ГОСТІ 63 - ДОМАШНЯ 00
Та що ж таке!
Котра година?
Мабуть, світанок.
Тату.
Що?
Відкрути йому голову.
Будь ласка.
І відкручу.
Ласкаво просимо в Макфарленд.
Це мені?
Дякую.
Бачу, ви залишили її собі.
Кого залишив?
Знаючи, де ви живете,
і знаючи сеньйору Сото, думаю, вона подарувала вам курку.
І оскільки ви тут купуєте корм, а не соус для барбек'ю,
я так розумію, ви залишили її собі.
Це ви правильно зробили, друже.
Значить, ви вихована людина.
Дякую, містере...
Семмі Росалдо.
Відчинено щодня на Шервуд-авеню ще з 62-го року.
Джим Вайт.
Кліфф-авеню уже десь тиждень, але схоже, це ви вже знаєте.
Я багато чого знаю про Макфарленд.
Ви не знаєте рослину, яка б хоч трохи прикрасила мій сад?
Вам потрібна не рослина. А дерево.
Дерево?
Соню!
Та ділянка розташована так,
що там напікає сонце. Усі ваші овочі вигорають.
На щастя для вас, у мене є деревце, яке я можу продати.
Через 5 років, сеньйоре,
у вас буде гарний двір з чудовим затінком.
5 років?
Оце вже ні.
У магазині є мінералка.
Вода безкоштовна, Вайте.
І давно ви вже працюєте?
З п'ятої години.
З п'ятої?
З 5.00 ранку, Вайте.
Це означає, з самого досвітку.
А не після обіду.
Чуєш, Вайте. Опусти трохи свій джип.
Полакуй, додай басів.
Пострибай, сидячи в машині. Тоді зійдеш за місцевого.
Ага, коли рак свисне. Хто за кермом?
То Хаві.
Дядько Віктора.
Щойно вийшов.
Вийшов? Звідки вийшов?
Вийшов.
Віктор полірував ту тачку щодня, доки Хаві сидів.
А де його батько?
Ще там.
До зустрічі, Вайте.
Заходьте.
Так, перейду прямо до справи.
Тренер Дженкс каже, що у вас із ним виник конфлікт під час гри.
- Що? - Конфлікт.
Я б не...
Я б не назвав це конфліктом.
Так чи інакше,
тренер Дженкс вважає, що з цього розподілу обов'язків толку не буде,
і просить вас піти.
Якщо він - тренер футбольної команди...
Стійте, стійте. Зачекайте.
- Ви мене звільняєте? - Ніхто не каже, що вас звільнено.
Він просто попросив мене піти, а ви не заперечили,
це означає, що ви мене звільняєте.
- Чекайте. - Я щойно перевіз сюди сім'ю.
Чекайте, Джиме! У мене мало людей, щоб звільняти їх направо й наліво,
бо якийсь закомплексований козел, що не перестає їсти яблуко,
через щось засмутився.
- Що ви... - Закрий рота!
У тебе був шанс сказати, і ти чекав, поки за тебе скажу я.
Можеш бути вільний.
- Мене звільнено? - Ні, тебе теж не звільнено.
А тепер забирайся звідси.
Слухай, не знаю, може, в тебе завжди так,
і не знаю, хто з вас був там більшим козлом,
але ставлю на те, що не ти.
Бо мені потрібен вчитель фізкультури,
і ще мені потрібен вчитель біології.
Не знаю, як ти до цього ставишся,
але ситуація така.
Гаразд, одне коло.
Вперед.
Біжіть.
Привіт, Джеймі.
Привіт.
Як сьогодні були справи в школі?
Нормально.
Можна мені ту половинку?
Ні, але можна цю половинку.
Ти це бачив, друже?
Я тебе обігнав.
Подобається, коли тебе обганяють?
- Що тепер, шефе? - Давайте ще один.
Гаразд.
Ух ти! Вони швидкі.
Так і є.
Хочете ще один?
Знаєш, Саменьєго, ти займаєшся не тим спортом.
Уже ні. Тренер мене вигнав.
Значить, тебе теж?
Ви серйозно?
Вас звільнили з футболу? На першому ж тижні?
Та добре. Не сип сіль на рану.
Вітаю, Вайте.
До вас ставляться, як до чорнороба.
Девіде, Дамасіо, Денні. Прокидайтеся, вже пізно.
Батько чекає у фургоні.
Не лінуйтеся.
Світ вас не чекатиме.
Благослови тебе, Боже.
Дякую, бабцю.
Девіде, Дамасіо, давайте швидше.
Будьте уважними і поважайте вчителів.
До зустрічі.
Чула, з футболом нічого не вийшло.
Вам часом не треба тепер зайняти увесь свій вільний час?
А що, у вас є ідеї?
Зустрічі батьків-емігрантів,
навчання грамоті, продуктові банки, групи підтримки.
Цим родинам потрібна допомога.
Ні, це зовсім...
Це зовсім не моє.
Ви живете в Макфарленді, так?
Ви колись його бачили?
Це одне з найбідніших містечок в Америці.
Ці діти - невидимі, вони одноразові.
Вони приходять з поля
й повертаються на поле, якщо не сядуть у тюрму.
Ви помітили, що в нас по сусідству тюрма?
Так, я...
Я помітив.
Зручно, скажіть?
Містере Вайт, усім зрозуміло, що ви не хочете тут жити.
Але для цих дітей це найкращі роки життя,
і якщо ми хочемо до них достукатися, треба робити це зараз.
Але це, мабуть, не ваше.
Дякую.
Нема за що.
Ти знаєш цього малого?
Так, це Томас Веллес.
Що ти про нього знаєш?
Нічого.
Він тобі подобається.
Нічого подібного.
Він їй подобається. Під'їдь ближче.
Тату, не треба, будь ласка.
Можна вас на хвилинку?
Так.
Ви не проти, якщо я зачиню двері?
Для цього треба зачиняти двері?
Кроси пересіченою місцевістю.
Цього року Каліфорнія проводить свій перший чемпіонат штату.
Кроси? Це спорт приватних шкіл.
Нам до них, як до неба.
Ні, це не так.
Ти ж розумієш, що в нас нема команди для кросів?
Так, я не розумію, чому в нас замість цього є команда з футболу.
У нас тут є діти, які, здається, можуть бігти вічно.
Їдять переважно вуглеводи - рис і квасолю.
У спеку збирають урожай, весь день вчаться,
і дехто ще й вертається додому бігом. Я сам бачив.
- Це неймовірно. - Так.
Ти щойно описав половину дітей з Сентрал-Веллі.
Джиме, дозволь спитати.
- Ти тренував тих, хто бігає кроси? - Ні.
- Гоночні треки? - Ні.
Але сам бігав? Може, змагався у старших класах?
Ні.
Ідеальний кандидат.
Чому ви за мною їздите?
Ти знаєш, як швидко ти біжиш?
Ви що, коп?
Не знаю, чи не бреше спідометр у цій машині, бо вона стара,
але якщо ні, ти біжиш зі швидкістю 19,3 км за годину.
Значить, за 5 хвилин ти пробігаєш 1,6 кілометрів.
То й що?
Ти завжди так швидко бігаєш?
У мене нема машини, ясно?
- Підвезти тебе? - Ні.
Але можете перестати за мною їздити.
ФІНАЛЬНІ РЕЗУЛЬТАТИ ЗМАГАННЯ "ҐОЛДЕН ВЕСТ"
Ось час, з яким пробігли учасники торішнього кросу.
Томас був би ось тут.
У першій десятці.
У першій десятці штату,
а в нього навіть кросівок пристойних нема.
Слухай, Джиме, може, ти й правий.
Але тут забагато проблем,
і одна з них - райвно.
Але якби райвно дав добро, ви б мене підтримали?
Так, звісно, але цього не станеться.
Кілька років тому у школах Каліфорнії
схвалили 6 нових видів спорту, щоб фінансувати нові шафки,
у тому числі вгадайте, який?
Кроси пересіченою місцевістю.
І тренерів із кросів.
Так, ось написано. Тренер із кросів.
Перші чотири бігуни отримають по такій пляшці.
Смачного, холодного напою.
Шикуйтеся.
На старт,
увага,
руш!
Джонні, не чіпляйся до дівчат і йди сюди.
Я хочу дещо спитати.
По-твоєму, хлопці мого класу захочуть займатися крос-кантрі?
Кантрі й вестерн - не моя музика, босе.
Бігом крос-кантрі, розумнику.
- Для чого? - Щоб виграти, щоб змагатися.
Щоб вразити дівчаток.
Тут ніхто не виграє, Вайте.
Це можна змінити.
Я бачив, як ти бігаєш. Обженеш кого завгодно.
Якщо захочу.
А я не хочу.
Що скажеш?
Допоможеш мені зібрати команду?
- Скільки учасників нам треба? - Семеро.
Можеш почати з того впертюха.
Джонні, простеж, щоб одним з учасників став Томас Веллес.
Привіт, чуваче.
Хочеш у команду бігунів?
Ні.
Та давай.
Подумай. Погоджуйся.
Гей!
Хочу поговорити з вами про команду з бігу.
- Джонні. - Хочеш у команду з бігу?
Я вступлю в команду з бігу.
А ви хочете в команду з бігу?
Гей!
Тепер ти попався, Карденас.
Тобі ось стілечки до тюрми, хлопче.
Хозе.
Забрав мою решту?
Моя решта застрягла в автоматі.
Я попросив Хозе витягти її.
Ти їм не допомагаєш, Вайте.
Для чого ви це зробили?
Вітаю.
Зі вступом у команду з бігу крос-кантрі.
Я ж казав триматися від моєї сестри подалі!
Томмі, не роби цього!
Як і Томас Веллес.
Веллесе, будь другом. Вдай, що радієш.
Тренер щойно врятував тебе від виключення зі школи.
Денні Діез?
Треба було набрати сімох.
Так, сімох бігунів,
а не шістьох бігунів і Денні Діеза.
Денні - наш якір.
Він і потягне нас на дно.
Годі, Пуентезе.
Подивимося, чи ті ноги працюють так само, як язик.
До моста Елмо й назад. Побігли.
Давайте.
Гей.
Я серйозно, чуєш?
Ти - мій якір, Денні, і не тому, що ти товстий.
Ти трохи повнуватий, ясно? Тому краще скинути вагу.
А чому я - якір?
Бо завдяки тобі команда тримається купи.
Втративши тебе, я втрачу і твоїх братів.
Ти важливий, Діезе.
Біжімо.
Спекотно вам? Стомилися?
Бо якщо захочете зупинитися, ми не проти.
Отепер я бачив усе.
Ви, хлопці, біжіть.
До моста й назад.
Я засікатиму час звідси.
Е, ти що робиш?
Втікати не можна.
Господи.
Дякую.
Давайте поп'ємо води.
А де Віктор?
Хтось бачив Денні?
Он він.
Так, ще повільніше, ніж швидка, що їде до мексиканців.
Це найкращі кросівки для бігу, які у вас є?
Найкращі кросівки для бігу, для школи, для церкви.
Молодець, Денні.
Молоток, брате.
ЗМАГАННЯ В ПАЛО-АЛЬТО 6 ЖОВТНЯ 1987 РОКУ
Гаразд.
Одягайте.
Нові кросівки.
Нові шорти!
АКЦІЙНА ЦІНА
Я це не надягну.
Тоді побіжиш голим,
бо це - ваша форма.
Якщо її носимо ми, її носиш і ти.
Покваптеся. Не забудьте відірвати етикетки.
ЗМАГАННЯ В ПАЛО-АЛЬТО
- Тренере Джеймсон? - Так, сер?
Джим Вайт, Макфарленд.
Не знав, що в Макфарленді є команда.
Це вони?
Так. Вони швидші, ніж здаються.
Як скажете.
Зустрінемося на доріжці.
Гаразд, хлопці.
Отже, так.
Пам'ятайте, бали виставляють на основі місця кожного з вас.
Приходиш першим - 1 бал. Другим - 2 бали, і так далі.
Виграє команда, у кращих 5 бігунів якої найменше сумарних балів.
Виграють ті, в кого найменше балів?
Авжеж, як у гольфі.
По-вашому, ми граємо в гольф?
У нас нема заміського клубу. Навіть дешевого супермаркету нема.
А той, мабуть, грає в гольф.
Стривайте.
Якщо мої бали не рахуються, чому я взагалі тут?
Щоб ми на твоєму фоні здавалися швидшими.
Гаразд, слухайте.
Пам'ятайте: виграє той, у кого найменше балів.
Якщо випередите їхніх 5 кращих бігунів, це додасть їм балів.
Навіть ти, Денні. Зрозумів?
Байдуже. Покажімо їм, як це робиться.
Перестань, Денні!
Де, в біса, той Макфарленд?
Я чув, вони не можуть бігати без копа на хвості.
Чи без тако, яким теліпають перед носом.
Секундоміри готові?
Бігуни, на старт...
Давайте.
5.17. Хороший темп, Хантере.
5.22, Томасе! Не уповільнюйся!
Ти його обігнав! Давай!
Не відставай!
Ось так! Чудово біжиш!
Хороший темп, Роббі! Так тримати!
Давайте. Прискорюйтеся.
Бігом! Бігом!
Хозе, молодець!
Добре, Девіде, добре!
Давай, Денні!
Молодчина, Хантере! Обганяй його, обганяй!
Давай, малий!
Швидше! Постарайся!
Давай.
Не скидай темп.
Ти його наздогнав, Хантере!
Давай! Швидше, швидше!
- Молодець! - Оце я розумію!
Так, дотискай, малий!
ФІНІШ
Молодець, Хантере.
Добре, Томасе. Добре.
Молодці, хлоп'ята! Молодці!
Сентенніал, Сентенніал, Пало-Альто і Морро Бей.
Добігай, не уповільнюючись!
Пало-Альто, Макфарленд. Морро Бей, Макфарленд.
Макфарленд, Макфарленд.
Молодець, Денні, ти ні разу не зупинився.
Ні разу.
І Макфарленд.
З сумарним рахунком у 35 балів
перемагає
Сентенніал.
На другому місці - Пало-Альто, 41 бал.
На третьому - Морро Бей, 61 бал.
А на четвертому місці
з рахунком
104 бали -
Макфарленд.
Це були чудові перегони, хлопці.
Мабуть,
пощастить наступного разу, хлопці?
Так? Правда?
Серйозно. Бувайте.
У тому, що сьогодні сталося, ви не винні, чуєте?
Винен я.
Я мав перевірити маршрут.
Той останній пагорб, я мав би про нього знати.
Томас обставив би того малого на рахунок "раз".
Те, що сталося сьогодні - це моя провина, ясно?
Ясно?
Так. Так.
Так.
Добре.
Привіт, синку.
Привітайся з батьком.
Але четверте місце на перших змаганнях.
Не так і погано.
Четверте з чотирьох.
Також відоме як останнє.
Останнє місце нас звідси не витягне.
Останнє місце не принесе мені роботу ще десь.
Я надто добрий до цих дітей.
Слухай. Завтра в Джулі день народження, ти не забув?
Можеш заїхати в магазин і забрати її торт по дорозі додому?
Звісно.
Я замовила їй вишуканий торт. Дуже гарний.
Джиме?
- Святкова вечеря о 6.00, добре? - Так.
Добре, я чую.
Гаразд.
У нас нема пагорба.
Оце будуть наші пагорби. Тут ми будемо бігати.
По всіх?
Так.
Того, що сталося з нами в Пало-Алто,
більше не станеться.
Вперед.
Біжіть!
Ми пробігли.
Хто пробіг?
Ми.
Тобто набігалися?
Хочете піти додому й влягтися на диван?
Нізащо не вгадаєте. Я теж. Але цього не буде.
Ось що ми зробимо.
Ми переведемо подих,
а тоді пробіжимо ще раз.
Денні от-от впаде з ніг. Це важко.
- Важко? - Так.
Я скажу, що важко - бачити, як хтось обганяє вас на останньому пагорбі.
Можете спитати у Томаса.
Важко програвати, коли знаєш, що зробив замало.
Ми дійдемо до того, що коли побачимо пагорб, усміхатимемося.
Чим вищий буде пагорб, тим краще.
Тепер ми знаємо те, чого не знали, так?
Правда? Знаємо те, чого не знали. Сьогодні - початок.
Давайте ще раз.
Біжіть ще раз.
Пішли, хлопці.
А ти чого чекаєш, Веллесе?
Хто здолає ще один?
Давай, нахиляйся вперед.
Добре.
Хай руки допомагають вам вибратися нагору.
Коли біжите під гору, перемикайте швидкість. Це необхідно.
Перемикайте швидкість, коли біжите під гору!
Давай, Денні, покажи, на що ти здатен!
Якщо ми не здаємося, то вони й поготів.
Давай, Діезе, вони випереджають тебе на ціле коло.
Швидше, Денні.
Ти ж якір. А не гальмо.
Молодець.
Добре, Хозе.
Думаєш, я до тебе прискіпуюся, Діезе?
Біжи швидше, і я прискіпуватимуся до когось іншого.
Добре! Добре!
Досить. Зробіть перерву.
Гаразд, добре.
Добре.
Оце те, що я хочу бачити. Так нам треба фінішувати.
Молодці. Відпочиньте.
Веллесе!
Веллесе, я сказав перепочити.
Скільки ще вам пробігти?
- 10, 20, 100? - Зроби перерву!
Думаєте, ви крутий, Вайте? То ми крутіші.
Ми не бігуни. Ми збирачі врожаю.
І завжди будемо збирачами.
І щодня ми будемо вставати і робити те саме,
знову і знову, ось так.
Тому можете змусити нас зробити це сто, тисячу разів,
бо знаєте що?
Нічого й ніколи не зміниться, ясно?
Знаєте, з чого вони, Вайте?
Знаєте, що там?
Мигдальна шкаралупа. Ви їсте мигдаль?
Любите?
З пакетика він дуже смачний, так?
А його хтось зібрав, Вайте.
Але ви можете використати їх як пагорби для тренування, так?
Веллесе.
Можете вигнати мене зі школи, якщо хочете.
З мене досить.
Гаразд, тренування закінчено.
Ти знову підеш?
Це все ти винна.
У всьому й завжди винна я.
Мовчи.
Ти нас кинув.
Мовчи!
День народження 6 вечора
Де торт?
З днем народження, донечко.
Вибач, що я запізнився.
Ти забув, так?
Це нічого. Я й так не хотіла святкувати.
Для неї це було дуже важливо, Джиме.
Ну пробач! Вибач,
але мій найкращий бігун щойно вийшов з команди.
Ні, не так.
Він не просто вийшов. У нього стався нервовий зрив.
Мені байдуже. Джулі 15 років,
а ти навіть торт забув їй привезти.
Якщо в неї тільки й горя, що забутий торт,
їй живеться значно легше, ніж цим дітям.
Вона - твоя донька, Джиме.
І якщо ти думаєш, що ті батьки б пропустили день народження дочки,
то поїдь туди й подивися, які торти купують вони.
Джулі?
Джулі, дозволь зайти, будь ласка.
Іди звідси, тату.
Томасе?
Що ти робиш на мосту, Томасе?
Я не знаю.
Хто тебе вдарив?
Ніхто.
Тато, але він у цьому не винен.
Оце вже не знаю.
Ви багато чого не знаєте, Вайте.
Навіть поняття не маєте.
Гаразд.
Тоді поясни мені. Допоможи розібратися.
Слухайте, він збирач.
Не бригадир, як сеньйор Діез. Він не керує бригадою.
А просто намагається знайти хоч якусь роботу...
В Аризоні, Техасі, де завгодно.
Учора він приїхав, а його маленька донечка вагітна.
Він почав просто лупити кулаком по стіні, ясно?
А я хотів його зупинити і просто потрапив під руку.
Якщо він поранить руки, то не зможе працювати. Це ви розумієте?
Так.
Добре, Томасе, я розумію.
Хочеш знати, чому я тут
посеред ночі, катаюся в машині сам?
Ні.
Не пощастило. Бо я все одно тобі скажу.
Я забув купити іменинний торт своїй доньці.
Погано, Вайте.
Слухай, ти...
Ти сьогодні мене налякав. Так.
І лякаєш мене зараз, тому, може, злізеш звідти?
Ні.
Тоді давай я скажу тобі правду про те, що буде, як це скінчиться,
якщо ти звідси впадеш.
Якщо ти сьогодні звалишся з цього моста, а це може статися,
то, швидше за все, виживеш, чуєш?
Тут не так і високо, але гарантую тобі, Томасе,
бігати ти вже не зможеш ніколи.
Ніколи.
А зараз, схоже, біг - це найкраще, що є у твоєму житті.
Здається, це єдине, що є у твоєму житті.
Злазь.
Гаразд?
То ти хочеш
і далі бігати кроси пересіченою місцевістю?
Я теж.
Треба зробити крок меншим,
нахилитися до пагорба й опустити голову.
Така техніка потрібна тільки в одному випадку під час кросу.
Джулі?
Ніхто не вміє ображатися довше, ніж дівчина-підліток.
А її мама?
Я над цим працюю.
Навіть не думай.
Я не продавець морозива. Дев'ять з половиною кілометрів.
З однаковим темпом, чуєте? Треба з чогось починати.
Джонні.
Чому ти так махаєш руками?
Не знаю. А чому ви їдете на велосипеді Барбі?
Бо він гарненький?
Мабуть, у вас і ляльковий будиночок є.
Яка ви лялька, Вайте? Бланко Барбі?
Гаразд, менше жартів, більше бігу.
Усі притиснули руки до тулуба.
Бо вже схожі на зачухану курку, яка ходить у мене в хаті.
Ти ж не усміхаєшся там, Веллесе?
Ні.
Ні, так я і думав.
МАКФАРЛЕНД - КЛОВІС ХАЙ - КРОС 2 ЛИСТОПАДА 1987 РОКУ
На початку кросу будьте теплими й розслабленими.
Правильно, хлопці. Спокійно, без напруження.
Молодці.
Гаразд. Давайте.
Ідіть сюди.
З усіма все добре?
Це змагання між двома командами, тільки вони і ми.
Кловіс проти Макфарленда. Вони добре бігають,
у них високий рейтинг,
і вони вважають нас ганчірками.
Готові?
- Зробімо це, Бланко. - Гаразд.
Звідки ми?
- Уно, дос, трес... - Макфарленд!
Усім ув'язненим з блоку Д...
Усім ув'язненим з блоку Д, у вас є 15 хвилин.
СЕНТРАЛ-ВЕЛЛІ Місцевий виправний заклад
Вони вас хоча б розуміють?
Ви, мабуть, просто тицяєте пальцями. "Іди туди, аміго".
Так, щось таке.
15.40, Дереку!
Біжить явний переможець.
15.45, Томасе!
А тепер покажи йому.
Покажи йому.
Молодчина.
Давай.
16.30, Томасе. Молодець.
Молодчино, Джонні.
Хозе, добре.
Давай, Денні.
- Давай, Шоне. - Денні, рвони!
У мене те саме.
Розрив був мінімальний, хлоп'ята.
Я вже казав,
вони хороша команда.
Але ви кращі.
Кловіс набрав 28 балів.
- Макфарленд - 27. - Стоп. Ви хочете сказати...
Саме так. Виграє той, у кого найменше балів.
Ви щойно вперше виграли у перегонах.
Хороші були перегони, аміго.
Ми ж казали, що виграємо.
Машина зламалася, сонечко?
Заходь, лялечко, ми про все подбаємо.
Заходь.
А де Діези?
Нема.
Як це "нема"?
Нема - значить, вийшли з команди.
Що?
- Це хто сказав? - Їхній батько,
він же їхній бригадир.
У мого хлопця є гараж у дворі.
Він подивиться, що з твоєю машиною.
Дякую.
Прошу.
Боже мій, сонечко.
Що ти робила цими руками?
Переїжджала в новий будинок, хотіла завести сад.
Відкинься назад,
насолоджуйся краєвидом,
а ми допоможемо тобі вибратися звідси.
То мій хлопець.
Красень, правда?
Я знаю.
Привіт, Дамасіо.
Слухайте, вам не зрозуміти.
Дамасіо...
Це був наш учитель з бігу, містер Вайт.
Він зайшов на хвилинку, щоб привітатися.
Хочете їсти?
Сподіваюся, ви любите енчіладу, Вайте.
Трішечки.
Скільки це вже? Сім? Вісім?
Відмовлятися неввічливо.
Так, як і блювати на стіл.
Візьмете додому, своїй сім'ї.
Ні, сеньйоро, будь ласка.
Ґрасіас, але я не можу.
Не кажіть мені "ні", добре?
Мій чоловік завжди працює,
але щодня він сідає за стіл зі своєю родиною.
Він говорить і слухає.
Як ви будете родиною, якщо не їсте разом?
А це щоб мені повернули.
Допомогти вам помити?
Просто кажу,
може, вам допомогти?
Ні, ґрасіас.
Девіде,
я хочу, щоб ти спитав у батька щось від мого імені.
Так.
Знаєш що? Просто скажи йому,
для мене честь, що мене запросили у його дім.
Тату, він каже, для нього честь, що його запросили у твій дім.
Скажи йому, що я відповів: "Дякую".
Вибачте, я думав, що ви...
Моїх знань мені вистачає.
Дякую за гостинність.
У нас не прийнято просити допомоги.
Хочете допомогти мені помити відра?
Хочете допомагати - це добре.
Але я знаю, чому ви прийшли.
Ви хочете, щоб мої сини бігли в перегонах.
Містере Вайт,
ваш спорт - як телебачення. Без нього можна обійтися.
Кожна година їх тренувань з вами - час, коли вони не працюють у мене.
Це їжа, якої не буде на нашому столі.
Навряд чи такий чоловік, як ви, це зрозуміє.
Бланко?
- Що ви тут робите? - Ви в курсі, що ви білий, так?
Ви впевнені?
Так, хіба білі люди не косять газони по суботах?
У мене нема газона.
Що будемо робити?
Вам це не сподобається.
Бланко?
Треба нахиляти її
і зрізати.
Знімайте верхнє листя і перевертайте.
Це буде ваш ряд, добре?
Коліна не розгинайте, інакше пошкодите спину.
Усе нормально, Бланко?
Ви що, цілий день таке робите?
Так.
Коли закінчимо це поле, може, почнемо наступне.
І вам платять погодинно?
Не погодинно, а за кожне поле.
Чим швидше ми закінчимо з цим, тим більше заробить наш батько.
За кожне поле?
Чуєш, Дамасіо, а скільки вам, хлопці, було років, коли ви почали
працювати на тата?
10? 11?
Це взагалі законно?
Для полуниці так. І картоплі.
Для решти треба мати 12 років.
Пам'ятаю, у перший день, коли я почав, хотів кинути через годину,
так мені було важко.
Плакав, як дитина.
Так, я тебе чудово розумію.
Хочете кинути, Бланко?
А ти як думаєш?
Бланко?
Вибач, спина болить.
Знаю, знаю. Просто ляжте.
Обличчям донизу. Давайте.
Так. Правильно.
Усе гаразд.
Так треба робити кожні кілька годин, коли починаєте.
Ваше тіло до такого не звикло.
Слухайте, хлопці. Я все розумію.
Ви потрібні батькові. Гаразд, тому...
Дякую. Тому ось що ми зробимо.
У ті дні, коли ви маєте збирати допізна, тренуватимемося пізніше.
А в ті дні, коли в нас змагання, ви збиратимете дуже рано,
щоб виконати норму вашого тата.
Я теж збиратиму з вами, якщо доведеться.
Тільки якщо доведеться, добре, тренере?
Бо зараз ви щось кепсько виглядаєте.
"Тренере"? Упевнені?
Не "Бланко"? Не "Вайт"?
Не "старий"?
Ні. Тренер.
Тренер. Добре.
- Що ти там їси? - Тако. Хочете одне?
Ні, давай два.
Це я просто рятую тебе, Денні.
- Передаси мені ще один? - Так.
Ясно, ясно.
- Що тут таке? - Продаж тамале.
- І автомийка. - Збір коштів на команду. Сьогодні.
- Допоможеш мені, сонечко? - Так.
Мої хлопці бігають для вас, їм треба нову форму і кращі кросівки.
Чому ви купуєте їм дешеві кросівки? Ви ними не пишаєтеся?
Ви хороший чоловік, тому я вам допомагаю.
А тепер ідіть у душ.
Курку, курку, курку!
Скільки квитків, кажеш, продала твоя мама?
Сподівайся, що хоч половина з тих людей прийде.
Діставайте відра, хлопці.
УДАЧІ, МАКФАРЛЕНДЕ!
- Привіт, Шеріл! Привіт, рибко. - Лупе!
- Як життя? - Дуже добре. А ти як?
Пам'ятаєш мого хлопця, Хаві?
- Так. Хаві, як справи? - Радий вас бачити.
Це мій чоловік, Джим.
- Як справи? Хав'єр. Хаві. - Вітаю.
Хлопець моєї сестри - у вашій команді. Віктор.
Хаві, схоже, я повинен перед вами вибачитися.
Коли ми тільки сюди приїхали, у той вечір п'ятниці я побачив вас
і ваші машини, і подумав, що ви...
Бандити?
Може, колись таке й було, друже.
Ми просто автоклуб.
Погляньте на ці машини. Вони нам як діти.
Ми б не стали наражати їх на небезпеку.
До того ж
якщо ми скоїмо злочин, що свідок помітить у першу чергу?
Те, як розфарбована машина.
Чув, Вікторе.
Ти так зіпсуєш фарбу.
Не шкрябай моє личко.
Дивіться, дивіться.
Лупе! Яка краса!
Джиме, ти мусиш це бачити. Іди подивися.
- Ідіть, ідіть. - Заціни.
Подобається?
Так.
Він мене любить.
Який жах.
Хотіла б я, щоб ти мене теж так любив.
Що ти там так уважно читаєш, тренере?
"Пуми Макфарленда справляють враження.
Усе почалося з неочікуваної поразки Кловіс Хай,
але потім перемоги над Йосемайт і Морро Бей поспіль
змусили вболівальників бігунів
і решту глядачів спитати:
звідки взялися ці бігуни Макфарленду?"
Хоч раз хороші новини.
І не кажи.
Джиме, є хвилинка?
Слухай. Це від Хозе Карденаса.
"Ми летимо, як граки, крізь апельсинові гаї,
ширяючи у теплому вітрі.
Коли ми біжимо, земля належить нам.
Ця країна належить нам. Ми говоримо мовою птахів.
Уже не емігранти.
Не дурні мексиканці.
Коли ми біжимо, наші душі летять.
Ми розмовляємо з богами.
Коли ми біжимо, ми і є боги".
Чудова робота, Вайте.
Так. Хозе - хороша дитина.
Я не про Хозе.
Ласкаво просимо в Макфарленд, Бланко.
Знаєте, колись я був таким тренером:
брав слабких дітей і ганяв їх, доки вони не ставали сильними.
По-вашому, це смішно?
Щоб ви ганяли білих дітей, Вайте? По-моєму, це смішно.
Не знаю, чи ви в курсі,
але якщо ми й далі будемо перемагати так, як зараз,
у вас, хлопці, є шанс вийти в фінал штату.
Правда?
Так, правда.
Але не має значення, що я думаю. Я за вас цього не зроблю.
І не треба й казати, що шанси у вас невеликі.
Але якщо ви...
Якщо ви будете у себе вірити,
і, що важливіше, будете вірити один в одного,
у своїх товаришів по команді,
то байдуже, хто що думатиме.
У цьому і є краса спорту.
Ми тренуємося не для програшу, старий.
Тобто тренере.
- Зібраний урожай не їдять, тренере. - Що?
Зібраний урожай не їдять.
Перше правило збирача:
якщо з'їси, тебе звільнять.
Боже, пробачте, хлопці. Я не...
Вам усім гаплик.
Давай, Вайте!
Коли ми...
Коли ми вийдемо в фінал, ваш світ стане зовсім інакшим.
Тренере, ви хотіли сказали "якщо"?
Ні, я хотів сказати "коли".
Тому починайте думати, в який коледж подавати документи.
У політесі Каліфорнії є
сільське господарство, рослинознавство,
виноградарство.
Я не здивуюся, якщо ви, діти, вже половину тих наук знаєте.
Подумайте про це, хлопці. Політех лише за кілька годин їзди.
Зможете допомагати батькам на вихідних,
але якщо отримаєте освіту...
Отримаєте освіту, для цього треба вчитися.
Але ви зможете значно більше допомагати батькам,
ніж заробляючи для них у полі. Зрозуміло?
Так?
Справи в мене йдуть чудово. Тренер вважає, ми вийдемо в фінал.
Може,
я зможу вчитися у коледжі.
У коледжі?
Знаєш що...
Годі сидіти над тими книгами.
Бо тільки очі собі зіпсуєш.
У полі книга нікому не потрібна.
МИ НАШИХ ПУМ
Яка вона заввишки?
Я тобі 20 разів казав, Денні. Дуже висока, ясно?
Не хвилюйся. Для цього ми й тренувалися.
Я знаю, але яка вона заввишки?
Он така.
Подивіться уважно, хлопці,
бо тут ми вийдемо у фінал штату.
Треба лише пройти у першу четвірку.
І все.
ВІДБІРКОВИЙ ТУР ШТАТУ 26 ЛИСТОПАДА 1987 РОКУ
Привіт.
Вітаю.
Команда, варта уваги.
Дякую.
І тренер, вартий уваги.
На вас поклали око в Пало-Альто.
Може, там буде вакансія, якщо вас цікавить.
Тренери, у вас є три хвилини.
Дякую. Нехай щастить.
І вам, тренере.
Гаразд. Пішли. Усі сюди. Ходімо.
Денні, годі дивитися на ту гору.
Вона нікуди не подінеться, як і ти.
Ти впораєшся.
Я бачив тебе в полі.
Ти як бик.
Тому коли на цій горі вам буде боляче,
пам'ятайте: так само болить і тому, хто поруч,
і тому, хто попереду.
Головне те, хто з бігунів зуміє перебороти цей біль.
Тому дивіться на них, дивіться один на одного
і питайте в себе,
хто витриваліший.
Я ставлю на вас.
Починай, Денні.
Макфарленд!
Пішли.
- Бігуни, на старт. - Добре, ходімо.
Гарні шорти, чуваче.
Ти в гольф граєш?
Так, граю.
Тут тобі не гольф.
Увага...
Давай.
Біжи!
Ну ж бо.
Давай, ти зможеш!
Швидше, швидше!
Як ми пробігли? Ми проходимо?
Розрив мінімальний.
Ми на краєчку.
КВАЛІФІКАЦІЙНА ЗУСТРІЧ РЕЙТ. КОМАНДА 1 СТІВ
2 ПАЛ
3 САЛЕ
4 Мак
Дивіться.
Ви це зробили.
Найкращі в Каліфорнії.
Макфарленд проходить у фінал штату, чуєте?
Ми вийшли у фінал штату.
Макфарленд вийшов у фінал штату.
СТІВЕНС КРІК 59 2 ПАЛО-АЛЬТО 64 3 САЛЕСІАН 69 4 МАКФАРЛЕНД 75
Сан-Хосе
Чуєте, тренере,
ви пропустили поворот.
Правильно.
Вітаю.
З вас $9,50.
Слухайте, у мене є п'ять баксів, нічого?
У мене є п'ять баксів і в салоні семеро дітей,
які ніколи не бачили океану.
- Залиште собі. - Ви впевнені?
Залиште собі.
Дякую.
Ну, біжіть.
У воду.
Так, хлопці, вперед!
Так!
Ми вийшли у фінал штату!
Гаразд, ні, стійте. Не рухатися. Не рухайтеся.
Так. Пуми Макфарленда!
Фантастика.
Макфарленд
Ух ти.
Пумми
Як тобі здається, слово "Пуми" написане без помилок?
Тільки скажіть їй, і ми вас вб'ємо.
Денні!
Думаю, Девід!
Дамасіо!
Так, фото. Давайте.
Ні. Ні, не кажіть мені "ні". Давайте.
Так. Пуми, один, два, три.
Пуми!
Добре.
Моя сім'я.
Ви, мабуть, дуже пишаєтеся.
Скільки років вашим донькам, сеньйоре Бланко?
Джеймі 10, а Джулі щойно виповнилося 15.
А коли в неї кінсеаньєра?
Що?
ПУМИ КРОС-КАНТРІ УДАЧІ В ФІНАЛІ ШТАТУ
Повішу його у вітрині.
Уявляєте, як ми переможемо у цілому штаті?
Може, я навіть муситиму зачинити магазин на день.
Уперше за 25 років.
Семмі, мені потрібна твоя допомога.
Ходімо, народ, час іти. Давайте.
Запізнитесь. Я домовився на 4.00.
Для чого ти це робиш?
Бо я вас ціную. Хіба чоловік не може виявити почуттів?
Гаразд.
У нас є три години.
Ми, мабуть, перенесемо цей столик для пікніка
он туди, так?
Бланко, усе буде значно швидше,
якщо ми пам'ятатимемо одну важливу річ.
Яку?
Ми не шерифи,
ми індіанці. Сядь.
Можете перенести столик у гараж, бо тут будуть танці?
Зараз. Вставай, Томасе.
- Яка я рада тебе бачити. - Заходьте, панночки.
Ми зробимо з вас таких красунь!
Боже, яке розкішне волосся.
тобі
З ДНЕМ НАРОДЖЕННЯ ТАТО
Дай мені.
Що там? Що там?
Оце так.
Це називається кінсеаньєра.
Сеньйори і сеньйорити, міс Джулі Вайт.
Гарненька.
Час щось сказати, татусю.
По-перше, хочу подякувати сім'ї Росалдо,
які люб'язно допомогли мені це організувати.
І всім присутнім, які весь час були до нас такими щедрими.
І мучас ґрасіас, що допомогли мені зрозуміти,
що таке кінсеаньєра,
і чому цей вечір такий важливий.
Бо це означає,
що наша донька перетворюється з маленької дівчинки
на вродливу жінку.
Не знаю, чи Джулі знає,
як довго я не міг з цим змиритися,
але сьогодні я це святкую.
Сподіваюся, ти знаєш, як багато значиш для мене, і як те,
що я тато для тебе і Джеймі,
змушує мене пишатися цим понад усе на світі.
І як я сподіваюся, що одного дня
ти теж мною пишатимешся.
Так, як ці діти пишаються
своїми батьками.
Зараз я, мабуть, маю запросити тебе на танець.
І, виявляється, тобі не можна відмовлятися.
Дякую, тату.
Ти сьогодні така красуня.
Дякую.
Джулі?
Так?
Його зробила моя бабуся.
Нема за що.
Допоможеш?
Так.
Готова?
До чого?
Ходімо.
Розслабся, Бланко. У нас такі звичаї.
Ми катаємо іменинницю.
Тату, можна?
Ти про неї подбаєш?
Подбаю.
А ти їхатимеш повільно, так?
Тільки так ми й їздимо, брате.
Повільно і низько.
Гаразд.
Дякую.
Поїхали.
Ти така красуня!
- Дякую. - Прошу.
Бувайте!
Дякую, що катаєш, Хаві.
Овва, величезне вам спасибі!
Боже мій, Хаві, чому вони не дадуть тобі спокій?
Це було дивовижно.
Візьмеш, будь ласка?
Штаб-квартира кінсеаньєри.
Що-що?
- Дай ключі. - Для чого?
Он.
Ні, будь ласка. Господи Боже, ні.
Це ще нічого не означає, люба.
Благаю, благаю, благаю.
Джулі!
Джулі, маленька!
Джулі, сонечко.
Мамо, я ціла.
Благаю, з нею все добре?
Спокійно, міс.
Я знаю, знаю.
Ця машина невідомо звідки взялася,
а тоді під'їхала ще одна.
Звідти вийшли якісь чоловіки, і всі кричали,
а тоді стало так багато крові.
- У них були ножі. - Нічого.
- Ти про що? - Що сталося?
Що сталося? Ти казав, що подбаєш про неї! Що вона в безпеці!
Я довіряв тобі.
Я довірив тобі свою доньку.
Вона була в безпеці.
Може, краще спитайте в неї, як безпечно їй було.
Вона не постраждала, Джиме. Все гаразд. З нею все буде добре.
Добре? Ні.
Нічого доброго.
Нічогісінько. Там була кривава баня!
За 800 метрів від нашого дому з нашою донькою!
Нічого доброго.
У СУБОТУ ЗАЧИНЕНО, ЧЕМПІОНАТ ШТАТУ! УПЕРШЕ ЗА 25 РОКІВ!
Трент Джеймсон - тренер крос-кантрі Старша школа Пало-Альто
Мамо.
Привіт, пташенятко. Іди сюди.
Як почуваєшся?
Нормально.
Де тато?
СТАРША ШКОЛА ПАЛО-АЛЬТО
Доброго ранку, Джиме. Радий вас бачити.
Дякую, що приїхали.
- Привіт. - Привіт.
Ну як усе пройшло?
Мені запропонували роботу на повну ставку.
Крос-кантрі і гоночний трек.
Це ультрасучасна школа. Я буду керівником програми.
І ти погодишся?
Я не знаю. Де дівчатка?
Джеймі у себе в спальні, а Джулі в Соні, сумує.
Вона знає?
Вона знає, куди ти їздив.
Джулі.
Сідай у машину, будь ласка.
Ви хоч збиралися нам сказати?
Чи подивилися б, як ми виступимо у фіналі штату, а тоді втекли
до кращого життя з тими мажорами?
Ви хоч збиралися сказати адьйос, Бланко?
- Томасе, вислухай мене. - Ні.
Гаразд, я розумію.
Ми всі розуміємо.
Це ж Америка, так?
Треба багатшати.
Знаходити краще місце.
Більшу платню,
усе краще.
Усі завжди шукатимуть усього кращого.
Тому ніхто й не залишається в Макфарленді, якщо не мусить.
Бо в цьому містечку і не пахне американською мрією.
Це наче все, про що ми мріяли.
Усе, про що розмовляли. Великий будинок,
фінансова стабільність,
чудова школа для дітей, хороший район.
Хороший, безпечний район.
Я не знаю.
Як це ти не знаєш?
Власник магазину на розі змивав кров зі своєї парковки,
коли я вранці там проїжджав.
Джиме, у власника магазину є ім'я,
і він наш друг.
Два дні тому ти дивився йому в очі
і дякував за все, що він для нас зробив.
Я знаю. Знаю.
Але ти там була. Ми там були.
Джулі була... На скільки?
На ось стілечки?
Як це може тебе не турбувати?
Воно мене турбує.
Звісно, що турбує.
Але ти хоч знаєш, як вона постраждала?
Твоя команда стрибнула і загородила її собою.
Її відштовхнули з дороги.
Вони захищали її так, наче вона їм рідна.
Думаєш, вона знайде таке ставлення у Пало-Альто?
Чи де завгодно, якщо вже на те пішло?
Не знаю я.
Вирішувати тобі.
Я знаю, як це важко.
Але прошу, не роби цього тільки з міркувань нашої безпеки.
Бо я ще ніде так сильно не відчувала, що ми вдома.
Добре.
Тренер! Тренер!
Так!
Пуми! Пуми!
Це все тобі!
Удачі!
Тренер! Тренер!
Покажи їм клас, Джиме.
Зроби так, щоб ми пишалися, тренере!
Чому ви взагалі тут?
Нам не треба, щоб ви нас тренували.
У правилах написано, що без тренера бігти не можна.
Зараховується автоматичний програш.
Тому якщо ти ще хочеш бігти, Томасе,
то сідай на своє місце.
СЬОГОДНІ ЗАЧИНЕНО, ЧЕМПІОНАТ ШТАТУ! УПЕРШЕ ЗА 25 РОКІВ!
Важливий день!
ФІНАЛ ЧЕМПІОНАТУ КАЛІФОРНІЇ 12 ГРУДНЯ 1987 РОКУ
ЗНАМЕННИЙ ЧЕМПІОНАТ ШТАТУ З БІГУ ПЕРЕСІЧЕНОЮ МІСЦЕВІСТЮ
СЕНТЕННІАЛ ПЕРЕМОЖЦІ
Беар Рівер №1
РЕЄСТРАЦІЯ
Перевірка. Перевірка мікрофона. Раз, два, три!
Гаразд, хлопці. Починається.
Раз, раз. Як чути?
Прошу встати для виконання національного гімну.
- О скажи, чи бачиш ти - Вставайте.
Світло ранкової зорі
Що так гордо вигукуємо
В останньому сяйві сутінок
Чиї смуги широкі і зіркі осяйні
В небезпечній боротьбі
Над валами, ми бачили,
Майоріли шляхетно
І червоний блиск ракет
І вітчизною
всіх
хоробрих
Тренери, у вас є три хвилини.
Гаразд, народ, підійдіть.
Швиденько.
Я попрошу вас озирнутися.
Найкращі в штаті, так?
Кожна присутня тут команда заслужила це право,
у тому числі ви.
Але в них нема того, що є у вас. Ясно?
Вони не встають на світанку, як ви, і не йдуть працювати в поле.
Правда ж?
Вони не вчаться цілий день, щоб потім знову повернутися в поле.
Це робите ви.
А тоді ви йдете зі мною і пробігаєте 13 кілометрів, 16 кілометрів,
хоча у вас і так усе болить.
Ці діти не роблять того, що ви. Їм таке навіть не снилося.
Коли я того дня вийшов у поле з вами, діти Діезів,
скажу відверто,
це був найважчий робочий день за все моє життя.
І я сказав собі:
"На якій би паскудній роботі я не опинився, так важко там не буде".
А ви, діти, робите це щодня.
І ваші батьки сподіваються, що зможуть робити це щодня,
і роблять усе життя, бо так вони виборюють вам краще життя.
Ви, хлопці, суперлюди.
Те, що ви витерпіли, аби потрапити сюди, аби мати шанс
на такий привілей, який такі, як я, сприймають за належне?
З такою силою,
з такою душею ви здатні на все.
У вас, діти, найдобріші душі з усіх, кого я знав за все життя.
А тепер біжіть у своїх перегонах.
Томасе, ти за капітана.
Чуєте, тренере?
Хочете почати?
Уно, дос, трес.
Макфарленд!
Джентльмени,
вашою командою буде: "Бігуни, на старт".
За якою пролунає постріл пістолета.
Я не стрілятиму,
доки не побачу, що всі стоять непорушно,
а пальці ніг знаходяться за лінією старту.
Хай вам сьогодні щастить, джентльмени.
Бігуни, на старт!
Хозе, ні.
Хозе!
1,6 кілометра
Що він робить?
Хозе, трохи пригальмуй!
Знайди свій темп!
Він біжить надто швидко! Виб'ється з сил!
Тоді обганяй його! Обганяй!
Де Віктор?
Ти там, де треба, Вікторе. Де треба.
Дамасіо, не відставай від нього. Біжи так, як Віктор!
Не відставай! Уперед!
Добре, Джонні!
Давай, Джонні!
Наздожени групу попереду.
Приєднайся до групи попереду!
Біжи!
Вибачай, старий.
Ось вони.
Ура, Макфарленд! Давайте, хлопці!
Швидше, Макфарленд!
Дамасіо! Макфарленд!
Що відбувається, мамо?
Схоже, він вибився з сил.
Іншим доведеться компенсувати набрані ним бали.
Прискорюйся!
Скорочуй відстань!
Давай! Наздоганяй!
Ти збільшуєш відстань! Швидше!
Рівно 10, Томасе! Давай! Ти можеш!
Ти маєш випередити трьох! Ну ж бо!
Давай, Вікторе!
Швидше, Дамасіо!
Не відставай від них! Біжи в їхньому темпі!
Макфарленд! Макфарленд!
Макфарленд!
Обжени його, Томасе.
Є!
Дамасіо, давай! Дамасіо!
Так!
- Де Хозе? - Я не знаю.
Він більше, ніж на хвилину відстав від свого звичного часу.
Цього буде замало.
Дивися, наступним прийде Девід,
але до нього ще 30 секунд.
- Тренере... - Навіть тоді це не...
- Це не матиме значення, якщо... - Тренере.
Це ж не Денні Діез?
- Давай, Денні! - Це ж не Денні Діез!
Давай! Так!
- Денні! - Денні!
Ти прийшов п'ятим.
Ти наш п'ятий бігун!
Ти уявляв фінішну лінію у вигляді пончика, чи що?
Звідки ти взявся, Діезе? Звідки ж ти взявся?
З Макфарленда, тренере.
Леді та джентльмени, вибачте за затримку.
Розрив був мінімальним, і ми мали бути впевненими.
Але зараз ми можемо оголосити, що перша в історії
команда-чемпіон у перегонах крос-кантрі в Каліфорнії - це
Макфарленд!
Оце так!
Чемпіони штату!
Макфарленд!
Макфарленд, так!
Макфарленд!
Денні! Денні! Денні!
Макфарленд?
Макфарленд. Макфарленд.
Макфарленд!
Макфарленд! Макфарленд!
М
ЧЕМПІОНАТИ ШТАТУ, КРОС-КАНТРІ 87 92 93 94 95 96 99 00 01
Школа Макфарленда виграла у фіналі штату 9 разів за 14 років.
Кожну команду тренував Джим Вайт.
Бланко
Він купив собі новий велосипед.
Ні в кого з команди 1987 р. не було жодного родича з освітою у 9 класів.
Усі семеро бігунів здобули вищу освіту.
Томас Веллес подав заяву у коледж Секвой.
Він тренер клубу гоночного треку в середній школі Макфарленда.
Денні Діез закінчив державний університет Фресно.
Зараз працює радником і вчителем у старшій школі Макфарленда.
Дамасіо Діез подав заяву у коледж Секвой.
Зараз він поліцейський-детектив.
Девід Діез закінчив державний університет Фресно.
Зараз керує районними парками і зонами відпочинку Макфарленда.
Усі троє братів Діезів мають свою землю.
Джонні Саменьєго подав заяву в університет Бейкерсфілда.
Зараз він вчителює у середній школі Макфарленда.
Віктор Пуентез отримав грант на навчання в Політехніці Каліфорнії.
Він відсидів термін у тюрмі штату і зараз знову працює у Макфарленді.
Хозе Карденас став писати для "Лос-Анджелес Таймс".
Зараз він служить своїй країні в армії США.
Бігуни 1987 року і досі тренуються, підтримуючи теперішніх бігунів.
Джим Вайт відійшов від тренерства у 2003 році, показавши бігунам світ
у змаганнях Америки, Європи й Азії.
Він і досі живе в Макфарленді.