Mietitkö koskaan,
mitä jonkun päässä mahtaa liikkua?
Minäpä tiedän. Tai siis tunnen Rileyn pään.
Ja siinä hän oli.
Hei.
Riley.
Voi sinua. Voi, mikä iloinen pikku päivänsäde.
Se oli mahtavaa. Vain Riley ja minä. Ikuisesti.
Tai 33 sekuntia.
Olen Suru.
Tervehdys. Minä olen Ilo.
Voisinko... Jos sinä... Minä korjaan tämän. Kiitos.
Ja se oli vasta alkua.
Sen jälkeen päämajaan tuli lisää väkeä.
Mukavaa. Jatka samaan malliin. Oikein hyvä.
Hei, terävä käännös! Ei! Varo nyt! Ei!
Tuo on Pelko. Sen tehtävä on pitää Riley turvassa.
Ihan rauhassa. Nyt menee hyvin. Oikein hyvin.
- Huh! Hyvin tehty. - Paljon kiitoksia.
Ja taas mentiin!
No niin. Suu auki.
- Tämä on jotain uutta. - Onko se turvallista?
Mitä se on?
Huomio. Täällä haisee jokin. Hetkinen. Mitä tuo on?
Tuo on Inho. Se pitää huolen, ettei Riley syö myrkkyjä.
Eikä nolaa itseään.
Se ei ole värikäs eikä näytä dinosaurukselta. Hetkinen.
Se on parsakaali!
Yökötys!
Pelastin meidät. Ei kestä kiittää.
Jos et syö ruokaasi, et saa jälkiruokaa.
Hetkinen. Sanoiko hän, ettemme saa jälkiruokaa?
Tuo on Kiukku. Hän on tarkka siitä, että kaikki tapahtuu reilusti.
Vai niin, papparainen. Ei jälkiruokaa?
Tietenkin me syömme. Kunhan sinä maistat ensin tätä.
Hei, Riley. Täältä tulee lentokone.
Lentokone. Lentokone tulee, kaverit.
Lentokone.
Surun te jo tapasittekin. Hän... tuota...
En ole varma, mitä hän tekee.
Mutta hänellä ei ole muutakaan paikkaa, joten...
Hän saa olla täällä, kaikki hyvin. Kaikki on hienosti.
Nämä siis ovat Rileyn muistoja, enimmäkseen iloisia. En halua kehua.
Kaikkein tärkeimmät muistot ovat täällä.
En halua tästä liian teknistä, mutta ne ovat "ydinmuistoja".
Jokainen niistä on Rileyn tärkeästä elämänvaiheesta.
Kuten siitä, kun hän teki ekan maalin. Se oli mahtavaa.
Kappas vain. Aika hieno. Tässä meillä on tuleva sentteri.
Ja jokainen ydinmuisto antaa voimaa Rileyn persoonallisuuden osille.
Kuten Lätkäsaarelle.
Pelleilysaari on minun suosikkini.
Äläs karkaa, pikku marakatti!
Senkin hassulainen.
Joo, Pelleilysaari on paras.
On Ystävyyssaarikin aika kiva.
Pidän kovasti Rehellisyyssaaresta. Tosi on!
Ja Perhesaari tietenkin on mahtava.
Tarkoitan, että Persoonallisuussaaret tekevät Rileystä... Rileyn!
Varokaa, merenneidot.
Laavaa!
Kuka tahtoo leikkiä? Bing Bong, Bing Bong.
- Oikein hyvä! - Mistä opit tuon?
Aivot jäätyy!
- Hyvää yötä, tytteli. - Hyvää yötä, isä.
Ja sinne sammui.
Niin sitä pitää. Taas yksi täydellinen päivä.
Hyvin tehty kaikilta. Siirretään vielä muistot säilöön.
Kukaan ei kuollut tänään. Täydellinen menestys, sanoisin.
Ja siinä kaikki. Rakastamme Rileytä. Hyviä ystäviä ja ihana koti.
Asiat eivät voisi olla paremmin.
Riley on jo yhdentoista. Mitä voisi tapahtua?
MYYTY
Mitä...
Tätä en tullut ajatelleeksi.
INSIDE OUT - MIELEN SOPUKOISSA
Katsokaa! Golden Gaten silta. Eikö olekin mahtava?
Se ei olekaan tehty kullasta, kuten luulimme.
Pienoinen pettymys, mutta silti...
Hyvä, kun kerroit, että maanjäristykset ovat satua, Ilo.
Muuten olisin kauhusta kankea.
Niinpä.
- Pois tieltä! - Herran tähden, liikettä!
Näistä ihmisistä minä tykkään.
Vielä muutama kortteli, ja sitten ollaan uudessa kodissa.
Nasta lautaan, isä.
Voisimme yhtä hyvin asua autossa. Matka on kestänyt ikuisuuden.
Mikä on hyvä asia, koska ehdimme matkan aikana -
kuvitella, miltä uusi koti näyttää.
Käydään läpi viisi parasta unelmaa.
- Tuo näyttää turvalliselta. - Tuo on kiva.
Tuo olisi kiva Rileylle. Ei, vaan tämä.
Ilo, usko jo, ettei piparissa voi asua.
Tämä se on! Tässä on lohikäärme.
Se lähestyy. Tunnen sen.
Tässä se on, uusi kotimme. Ja...
Ehkä se on kiva sisältä.
- Pitääkö meidän asua täällä? - Onko pakko?
Täällä haisee ihan raadolta.
Voiko muuttoon kuolla?
Älkää liioitelko. Kukaan ei kuole...
Kuollut hiiri!
- Kiva. Aivan mahtavaa. - Minua oksettaa.
Tämä on ruumishuone! Saamme vesikauhun!
Päästä irti!
Isä kehui koko matkan ajan meidän uutta huonettamme.
Käydään katsomassa.
- Juuri niin. Mennään. - Joo, joo, joo.
Ei, ei, ei.
Olen kateellinen kuolleelle hiirelle.
Kumipallo esille, olemme eristyksessä.
Ei Riley voi asua täällä.
- Näin on. - Tämä on surkea.
- Tosi huono. - Pahin.
Tämä on surkein paikka minkä olen eläessäni nähnyt.
Kaiken voi korjata perhosverhoilla.
Luin jostain, että tyhjä huone on mahdollisuus.
Mistä?
Viis siitä. Hyvin sanottu.
Laitetaan sänky tänne. Ja pöytä tuohon.
- Lätkälamppu menee tuonne. - Laita tuoli tänne.
- Pokaalit tuonne. - Tähtiä. Pidän siitä.
Niin sitä pitää. Haetaan kamat muuttoautosta.
Hyvä on. Kuulemiin.
Arvaa mitä. Tavarat tulevat vasta torstaina.
Lasket leikkiä.
Eksyikö muuttoauto? Elämäni kurjin päivä.
Niinpä tietenkin. Muuttoauto eksyi.
Senhän piti olla täällä eilen!
Aivan. Niin minulle kerrottiin.
Äiti ja isä stressaavat.
- Stressaavatko? - Mitä me teemme?
Minä keksin.
Luitko edes sopimusta?
Andersen saa kiekon. Menee yksin läpi...
Hei, ei onnistu!
Hän valmistautuu laukaisemaan! Hän laukoo ja maali! Jee!
- No niin, mummo! - Vai mummo?
Tukka ponnarille. Nyt lähtee.
Hei, laske minut alas.
Anteeksi. Hetkinen.
Haloo?
Hetkinen.
Ei ole totta.
Hyvä on, koeta viivyttää. Tulen kohta.
Sijoittajan piti tulla vasta torstaina, ei tänään.
- Pakko mennä. - Ei se mitään. Me ymmärrämme.
Olet paras. Kiitos, kulta.
Nähdään, muru.
Isä jätti meidät.
Hän ei enää rakasta meitä. Surullista. Minä ohjaan, eikö vain?
Ilo, mitä sinä teet?
Hetkinen. Tiedättekö, mitä tajusin?
Riley ei syönyt lounasta. Muistatteko?
Näin lähellä pizzerian. Kokeillaanko sitä?
Pizza kuulostaa hyvältä.
- Pizza? Hyvä ajatus. - Jes! Pizza.
- Mitä tuo muka on? - Parsakaalia pizzassa?
Nyt riitti. Minä lähden.
Onneksi olkoon, San Francisco. Pilasitte pizzan.
Ensin havaijilaiset ja nyt te.
Missä pizzeriassa tarjotaan vain yhtä pizzaa?
Varmaan jokin San Franciscon juttu.
Voittaa silti keiton ruokabaarissa Nebraskassa.
Kyllä. Lusikka seisoi sopassa itsekseen. Se oli inhottavaa.
Hyvä. Perhesaari pelasti tilanteen.
Isällä on peltimaha.
Se oli hauska ajomatka. Mikä oli parasta?
Syljeskely auton ikkunasta.
Ei ainakaan isän laulaminen.
Turvavyön käyttö!
Entä se dinosaurusjuttu?
- Se oli paras! - Ehdottomasti.
Sano "muikku".
- Isä! Isä! - Kulta.
- Pysy paikallasi. - Auto!
- Seis! Ei, ei, ei. - Pysäytä se!
Aika hyvä, Ilo.
Se dinosaurusjuttu oli minusta aika hauska.
Hetkinen. Mitä tapahtui?
Hän muokkasi muistoa.
- Mitä sinä teit? - Minä vain kosketin sitä.
- Ei sen pitäisi muuttua. - Palauta se ennalleen.
- Minä yritän. - Eikö se onnistu?
- Siltä näyttää. - Hyvä homma, Suru.
Nyt kun Riley ajattelee sitä hetkeä, häntä surettaa. Hyvin tehty.
Anteeksi, Ilo. En tiennyt... Luulin, että sinä ehkä...
Ilo? Portaat tulossa.
Älä koske muihin muistoihin ennen kuin tiedämme, mitä tapahtui.
- Selvä. - Hyvä on. Valmiina.
Tämä on hurja kaide, ja me laskemme sen alas saakka.
Mitä nyt? Mitä tapahtui?
- Ydinmuisto. - Voi ei.
Mitä sinä teet, Suru?
Se oli vähän vinossa, ja kun avasin sen, tämä putosi.
Tai ehkä halusin pitää yhtä kädessä.
Hetkinen nyt.
Melkein koskit ydinmuistoon.
Jos niihin koskee, emme osaa palauttaa niitä.
Tiedän. Olen pahoillani. Minussa on jotain vikaa.
Tuntuu kuin romahtaisin.
Et sinä romahda. Se on stressiä.
Teen jatkuvasti virheitä. Olen kauhea.
- Ethän ole. - Ja ärsyttävä.
Älä mieti yhtä pieleen mennyttä juttuja.
Asioita voi miettiä toiselta kantilta, löytää hauskuuden.
Niin. Löytää hauskuuden. En osaa tehdä sitä.
Selvä. Ajattele jotain hauskaa.
Muistatko sen hauskan elokuvan, jossa koira kuolee?
Aivan, se ei ole... Entä silloin kerran Megin kanssa,
kun Riley nauroi niin, että maito tuli ulos nenästä?
Kyllä. Se sattui. Poltti kuin tuli. Se oli kamalaa.
Älä ajattele sitä. Yritetään muuta.
Mitä teet kaikkein mieluiten?
Mieluiten? Minusta on kiva olla ulkona.
Hyvä. Kuten rannalla ja auringossa.
Kuten silloin, kun hautasimme isän kaulaa myöten hiekkaan.
Ajattelin pikemminkin sadetta.
Sadetta? Se on minunkin suosikkini.
Voi pomppia lätäköissä.
Sateenvarjot ovat makeita ja ukonilmat.
Vesi valuu selkää pitkin, ja kengät kastuvat.
Ja alkaa paleltaa, vilu värisyttää.
Ja kaikki on ankeaa.
Hei, äläs nyt.
Miksi itket?
Tässä yritettiin ihan päinvastaista.
Itku auttaa hidastamaan tahtia ja suremaan -
kaikkia elämän ongelmia.
Kuulehan, kokeillaan jotain muuta.
Luetaanko vaikka mielen käsikirjoja? Kuulostaa hauskalta.
Olen lukenut melkein kaikki.
Entä tämän? Vaikuttaa kiinnostavalta.
"Muistojen nouto säiliömuistista, osa 47."
- Ei. - Tähän jää koukkuun.
"Muistojen lajittelu alaluokittelun avulla"?
Näetkö? Tosi hauskaa. Sinä onnekas.
Saat lukea kivoista jutuista, ja minä joudun töihin. Tosi epäreilua.
Mitä voimme tehdä? Pääomaa riittää korkeintaan kahdeksi kuukaudeksi.
Ellei siihen mennessä löydy sijoittajia, joudumme irtisanomaan.
Äiti ja isä, tulkaa antamaan hyvänyönsuukot!
Tullaan.
Kuulitteko, miten hermostunut isä oli?
Mikä se oli? Oliko se karhu? Se on karhu!
Ei San Franciscossa ole karhuja.
Näin karvaisen tyypin. Se näytti ihan karhulta.
Minä tärisen. Hermot ovat riekaleina.
En halua kuulla hermoistasi.
Tiedän, mistä se johtuu. Koko muutto oli virhe.
Sitähän minä olen sanonut.
Riley saa tällä hetkellä pelätä ainakin 37 asiaa.
Pelkkä haju oksettaa häntä.
Uskomatonta, että isä ja äiti toivat meidät tänne.
Ymmärrän, että olette huolissanne.
Olemme selvinneet pahemmasta.
Tehdään lista asioista, joista Riley voi iloita.
Hyvä on. Tämä talo haisee, meidän huoneemme haisee.
- Pizza on omituista. - Ystävät jäivät kotiin.
- Ja tavarat ovat kadonneessa autossa. - Voisi olla pahemminkin.
Niin voisi. Voisimme maata likaisella lattialla säkissä.
Myönnetään, että alku oli hankala. Mutta miettikää kaikkea kivaa...
Ei. Rileyllä ei ole yhtään syytä olla juuri nyt iloinen.
Me hoidamme tämän.
Lintsataan huomenna koulusta ja lukittaudutaan tänne.
Emme voi näyttäytyä likaisissa vaatteissa.
Voimme itkeä itsemme läkähdyksiin.
Lukitaan ovi ja huudetaan sitä yhtä tuttua kirosanaa.
- Se on hyvä! - Hetkinen.
Jokaisella on huonoja päiviä.
Hei, muru.
Äidin ikävien uutisten junalasti saapuu.
Ei vieläkään muuttoautoa.
Nyt se kuulemma tulee vasta tiistaina. Aika uskomatonta.
Missä isä on?
Puhelimessa. Uusi firma teettää töitä.
Mitä minä sanoin.
Uuden firman aloittaminen stressaa isääsi.
Nyt pari murhaavaa mulkaisua.
Minun piti vain kiittää sinua.
Kaikesta sekasotkusta huolimatta -
olet jaksanut olla iloinen.
Isälläsi on nyt paineita,
mutta jos me kaksi jaksamme hymyillä, siitä on paljon apua.
Kyllähän me siihen pystymme?
Kappas vain.
Joo, toki.
Miten ihmeessä me saimme sinut?
- Kauniita unia. - Hyvää yötä.
- Äiti puhui asiaa. - Ilotiimi. Kuulostaa hyvältä.
Tuemme sinua.
Aktiiviuni taitaa alkaa.
Minä olen hommissa, joten lähetän nämä muistot säilöön.
Tänään oli hieno päivä. Nukkukaa hyvin, Ilotiimi!
Mitä unituotannolta on tulossa?
Täällä sitä ollaan. Uudessa kodissa.
Tule kanssani, Riley.
Kuka tilasi parsakaalipizzan?
- Syö minut! - Olen luomua!
Voi ei. Kuka siellä vastaa ohjelmoinnista?
Minun ei pitäisi tehdä tätä, mutta...
Emme voi päättää tätä päivää näin.
Älä sure.
Varmistan, että huomenna on uusi hieno päivä.
Lupaan sen.
- Hei, herätinkö? - Onko pakko soittaa sitä?
Pitää harjoitella. Eikä tämä ole soittamista vaan halaamista.
Ensimmäinen koulupäivä. Hyvin jännittävää.
Hioin koko yön uutta suunnitelmaa. Tässä se on. Pelko.
Tarvitsen listan asioista,
jotka voivat mennä pieleen ekana koulupäivänä.
Tehty jo. Miten "meteori" kirjoitetaan?
Inho! Rileyn pitää jäädä mieleen ja sopeutua joukkoon.
Kun olen valmis, Riley näyttää niin hyvältä,
että muut lapset katsovat vaatteitaan ja oksentavat.
"Ilo." "Niin, Ilo?" "Sinä vastaat konsolista."
"Pidetään Riley iloisena koko päivä. Ja saanko kehua mekkoasi?"
"Tämä vanha rätti? Voi kiitos. Se pyörii ihanasti."
Ajatuksen juna. Ihan aikataulussa.
Kiukku, pura haaveet.
Tilasin ison annoksen, jos koulussa on tylsää.
Se voi tulla tarpeeseen. Jos uusi koulu on täynnä -
tylsiä, joutavia tunteja. Mitä se varmaankin on.
Suru? Minulla on sinulle tosi tärkeä tehtävä.
- Onko? - On. Seuraa minua.
- Mitä sinä teet? - Ja noin. Täydellistä.
Tässä on suruympyrä.
Saat pitää huolen, että kaikki suru pysyy siellä.
Pitääkö minun vain seistä tässä?
Älä minulta kysy, miten hoidat hommasi.
Kunhan varmistat, että kaikki suru pysyy ympyrän sisällä.
Näetkö? Olet ammattilainen. Eikö olekin hauskaa?
- Ei. - Niin sitä pitää.
No niin, porukka. Uusi alku.
Tästä tulee hyvä päivä, josta tulee hyvä viikko.
Siitä hyvä vuosi ja hyvä elämä.
Niin. Iso päivä. Uusi koulu ja uudet kaverit.
Niinpä! Vähän hermostuttaa, mutta olen innoissani.
Miltä näytän? Kelpaako paita?
Se on söpö. Pärjäätkö nyt? Saatammeko sinut?
Äiti ja isä? Meidän kanssa julkisesti? Ei kiitos.
- Minä hoidan. - Ei tarvitse. Hei sitten, äiti ja isä.
Mukavaa koulupäivää, marakatti.
Hauskaa koulupäivää, kultaseni.
- Ihan hullua, oikeasti. - Se oli hassua.
Koska se koripallomatsi on?
- Oletteko nyt ihan varmoja? - Sinne vain!
Selvä. Sinne vain.
Näittekö sen? Haloo?
Muodikkaiden tyttöjen ryhmä kello kahdessa.
- Mistä tiedät? - Kaksi korvista, rengashuivi.
Hetkinen. Onko sillä luomiväriä?
- On. Niiden kaveriksi. - Jutellaan niille.
Älä ole hassu. Emme puhu niille. Haluamme heidän pitävän meistä.
Niin. Siis mitä?
Potentiaaliset katastrofit melkein listattu.
Pahin on juoksuhiekka tai syttyminen tuleen -
tai jos opettaja kysyy jotain. Kunhan mikään näistä ei tapahdu...
No niin, lapset. Meillä on luokassa uusi oppilas.
Onko tämä vitsi? Heti alkajaisiksi? Tämä ei ole todellista.
Riley, haluaisitko kertoa jotain itsestäsi?
Ei! Et mukaa osaa kieltä.
Ei hätää. Minä hoidan.
Selvä.
Nimeni on Riley Andersen.
Olen Minnesotasta ja asun nyt täällä.
Entä Minnesota?
Kertoisitko jotain siitä?
Siellä on enemmän lunta kuin meillä.
Hän on lystikäs.
Siellä on aika kylmä.
Kun järvi jäätyy, me pelaamme lätkää.
Olen mahtavassa joukkueessa. Sen nimi on Preeriakoirat.
Meg-ystäväni on hyökkääjä. Ja isäni valmentaa.
Kaikki perheessäni luistelevat. Se on perinne.
Menemme joka viikonloppu järvelle.
Tai menimme ennen kuin muutimme.
- Hei, mitä nyt? - Siis mitä?
Suru? Koskitko muistoon? Tästähän puhuttiin.
Niin tehtiin. Anteeksi.
Mene takaisin ympyrään. Mitä nyt? Miksei se mene pois?
Pelasimme hippaa ja muuta.
Muodikkaat tytöt supattelevat.
Näittekö katseet? Meitä arvostellaan.
Auttakaa. Ottakaa kiinni. Nyt kaikki...
Mutta kaikki on nyt toisin. Kun muutimme.
Voi ei. Me itkemme! Koulussa!
Suru? Mitä sinä teet?
Voi ei. Anteeksi!
Mitä?
Se on ydinmuisto!
Mutta se on sininen.
Ei. Seis! Pysäyttäkää se! Ei. Ei!
- Se on ydinmuisto. Ilo, odota. - Seis. Anna olla.
Ydinmuistot!
Ei, ei, ei.
Kiitos, Riley. Muutto uuteen paikkaan voi olla rankkaa,
mutta meistä on mukava, että olet täällä.
Historiankirjat esille, kappale seitsemän.
Saanko nyt sanoa sen kirosanan?
Voi ei. Yksi, kaksi, kolme. Hyvä on.
Sain ne. Missä ollaan?
Säiliömuistissa?
Pelleilysaari?
Kaikista Rileyn Persoonallisuussaarista on virta pois.
Tämä on paha juttu.
Me korjaamme sen. Pitää vain palata päämajaan -
ja syöttää ydinmuistot takaisin, niin Riley on ennallaan.
Ei Rileyllä ole ydinmuistoja. Eikä Persoonallisuussaaria eikä...
- Mitä? Mitä nyt? - Sinä.
Et ole päämajassa.
Riley ei voi olla iloinen ilman sinua.
Sinut on saatava takaisin sinne.
Täältä tullaan, Riley.
Kävi ilmi, että vihreä roskis onkin biojätteille eikä kierrätykselle.
Kompostille. Ja munankuorille.
Ja sininen on kierrätys. Ja musta on roskis.
Riley käyttäytyy oudosti. Minkä takia?
Mitä odotit? Kaikki saaret ovat nurin.
- Ilo tietää mitä tehdä. - Aivan.
Meidän pitää tehdä mitä Ilo tekisi, kunnes se palaa.
Hyvä ajatus. Kiukku, Pelko, Inho? Mitä tiedämme ilosta?
Hei, Riley. Hyviä uutisia.
Löysin junnulätkäjoukkueen täältä San Franciscosta.
Ja ne testaavat uusia pelaajia huomenna. Kävipä tuuri.
- Lätkää? - Voi ei. Mitä nyt?
Tämä on...
Ole sinä nyt Ilo.
Eikö olisi kiva päästä taas jäälle.
Joo, se olisi aivan mahtavaa.
Mitä se oli? Se ei kuulostanut ollenkaan Ilolta.
- Koska en ole Ilo. - Selvästi et.
Näittekö tekin tuon?
- Kyllä. Jokin on vialla. - Todellakin.
Kysytäänkö häneltä?
Kysytään. Mutta varovasti, niin ettei hän huomaa.
Miten eka koulupäivä meni?
Äiti utelee.
Sinun vuorosi olla Ilo.
Mitä? Selvä.
Ihan hyvin kai. En tiedä.
Hyvin meni. Ihan kuin Ilo.
Jokin on nyt pielessä.
Hän ei ole koskaan tuollainen. Mikä neuvoksi?
Pitää selvittää, mistä on kyse. Mutta tarvitsemme tukea.
Anna miehelle merkki.
Hän passaa hienosti Reevesille, menee läpi ja sinne meni!
Hän katsoo meitä. Mitä hän sanoi?
Mitä? Anteeksi, pomo. Kukaan ei kuunnellut.
Koskiko se roskia? Jäikö pöntön istuin ylös? Mitä, nainen?
Sillä on taas tuo typerä ilme.
Voisin kuristaa sen.
Anna uusi merkki.
Niin, Riley? Miten koulussa meni?
- Et ole tosissasi! - Ihanko totta?
Tämän takiako me luovuimme brasilialaisesta kopterilentäjästä?
Liikettä! Minä olen Ilo!
Oli ihan kivaa.
Onko kaikki hyvin?
Tyttö pyöritteli silmiään.
Mikä häntä vaivaa?
Nyt tarvitaan jotain suurta, mutta ei vielä jyrähdetä.
Ei jyrähdystä.
En pidä tuosta asenteesta.
- Näytän sinulle asennetta, rahjus. - Ei. Pysy iloisena.
Mikä sinua vaivaa? Anna minun olla.
Uhmalukemat nousussa.
Korotetaan valmiustilaa.
Kuulitteko, herrat. Korotettu valmiustila.
Nuori neiti, en tiedä, mistä tuo kiukuttelu johtuu...
Haastaako vaari riitaa? Täältä pesee.
Niin, tuota...
Nyt se tulee. Jyrähdys valmiiksi.
Avaimet varmuusasentoon.
Valmiina laukaisemaan käskystä.
Olkaa hiljaa!
Tulta!
Nyt riitti. Mene huoneeseesi! Heti!
Jyrähdys päällä! Jyrähdys päällä!
Hyvää työtä, herrat. Tämä olisi voinut olla katastrofi.
Se oli katastrofi.
Tule, lennä kanssani, gatinha.
Kävelemmekö me? Tuota pitkin?
Se on nopein tie takaisin.
Mutta se kulkee Muistikuilun yli.
Jos putoamme, meidät unohdetaan.
Teemme sen Rileyn vuoksi. Tule perässä.
- Selvä. - Ei tämä ole kovin korkea.
Ei!
Hei.
Se meni äsken vähän ikäväksi.
Haluatko jutella?
Missä iloinen tyttöni on?
Marakatti.
Hän yrittää aloittaa pelleilyä.
No niin.
Takaisin. Vauhtia!
Mitä...
Ymmärrän. Haluat olla yksin.
Jutellaan myöhemmin.
- Meillä on iso pulma. - Ilo, missä olet?
Menetimme Pelleilysaaren.
Seuraavaksi voivat mennä Ystävyys, Lätkä, Rehellisyys ja Perhe.
Osaathan korjata tämän, Ilo?
En tiedä.
Meidän on yritettävä. Tulehan.
Riley nukahti.
Se on hyvä. Tavallaan.
Kun hän nukkuu, ei voi tapahtua mitään pahaa.
Ehdimme päämajaan ennen kuin hän herää.
Mennään Ystävyyssaaren kautta.
- Emme ehdi millään. Voi ei. - Ei, ei, ei.
Älä sure kaikkia elämän ongelmia.
Muistatko hauskan elokuvan, jossa koira kuolee?
Meillä ei ole aikaa tähän, Suru.
Mennään kiertotietä. Maisemareittiä.
Odota, Ilo. Sinne voi eksyä.
Ajattele myönteisesti!
Hyvä on. Myönnän, että eksymme sinne.
Se on säiliömuisti.
Loputtomasti käytäviä ja hyllyjä. Luin siitä käsikirjoista.
Käsikirjoista? Luitko sinä käsikirjat?
Luin.
Eli osaat takaisin päämajaan?
Kyllä kai.
Saat olla kartta. Näytä tietä, kartta. Näytä, minne menemme.
Paitsi että olen liian surullinen kävelläkseni.
Odota parisen tuntia.
- Nytkö vasempaan? - Oikein.
Ei, vaan vasempaan. Vasen on oikea.
- Hyvä on. - Tämä tuntuu mukavalta.
Nyt mentiin. Ehdimme päämajaan ennen aamua.
Tämä onnistuu. Helppo nakki. Tämähän toimii.
Tämä ei toimi. Ollaanko jo lähellä?
Vielä kerran oikealle.
Ja vasemmalle ja sitten vielä vasemmalle ja...
Tiedätkö varmasti, minne menemme?
Menemme pois päin päämajasta.
Riley heräsi.
Älä koske. Muistatko? Jos kosket, ne jäävät surullisiksi.
Anteeksi, en koske. Alkaa nyt.
- En kestä tätä enää. - Unohtuu.
- Muistityöläisiä. - Mutta Ilo, olemme melkein...
Puhelinnumerot? Emme tarvitse niitä. Ne ovat puhelimessa.
Poistan ne kaikki. Unohtuu!
Etsin Ystävyyssaarta.
- Neljän vuoden pianotunnit. - Aika haalistuneita.
Säästetään Kissanpolkka ja Heart and Soul, muut pois.
Presidenttejä. Mitä sanot?
Säästetään Washington, Lincoln ja se paksu.
Unohtuu.
Ei niitä saa poistaa. Ne ovat ihan hyviä muistoja.
"Prinsessa Ihku" -nukkejen nimetkö?
Niin. Se on tärkeää tietoa. Glittermyrsky, Hanipöksy...
Unohtuu!
Palauttakaa ne.
Ne menivät kuiluun. Sieltä ei palaa mikään.
Tämä on meidän työtämme.
Muisto haalistuu, jos Riley ei välitä siitä.
- Haalistuu? - Parhaimmatkin.
Niin, paitsi tämä. Tämä ei haalistu ikinä.
- Minttuplussa - Suun raikastaa
Purkkamainoksen lauluko?
Lähetämme sen joskus huviksemme päämajaan.
Se soi Rileyn päässä yhä uudestaan. Miljoona kertaa.
Katsotaan se taas!
Minttuplussa
Tiedetään. Me kaikki osaamme sen. Se on tosi tarttuva.
Mitä tuumit? Tehdäänkö se? Ja lähtee!
Minttuplussa
Mitä? Tämäkö taas?
Odottakaa! Miten pääsee Ystävyyssaarelle?
Minttuplussa
Oletko viihtynyt täällä? Oliko maanjäristyksiä? Onko se silta hieno?
Se on kiva. Miten pudotuspelit menivät?
Voitimme ekan. Koutsin mukaan voidaan päästä finaaliin.
Ja tiimissä on uusi tyttö. Hän on tosi kiva.
Ei kai hän sanonut tuota?
Uusi tyttö? Onko Megillä jo uusi ystävä?
Hei, pysykää iloisina. Ei saa menettää enää yhtään saarta.
Pystymme syöttämään katsomatta toisiimme.
Ihan kuin lukisimme ajatuksia.
Vai ajatustenlukua? Tässä sinulle vähän luettavaa.
Rauhoitutaan hetkeksi.
- Niillä on kuulemma papukaijoja... - Minun pitää lopettaa.
- Mitä? - Pitää lopettaa.
Voisitteko kertoa, missä päin on... Voi ei!
Ystävyyssaari? Mitä?
Ei Ystävyyskin.
Riley piti siitä. Ja nyt se on poissa.
Hyvästi ystävyys. Terve, yksinäisyys.
Meidän pitää mennä pitkää tietä.
Niin. Pitkää, pitkää, pitkää, pitkää tietä.
Olen valmis.
Pakko olla parempi tapa.
Kappas vain.
Mitä?
Otan sinut, mutta en sinua.
Tuota ei usko kukaan. En voi jättää sinua.
Terve.
Odota! Hei! Odota!
Pysähdy! Seis!
Anteeksi.
Minä vain etsin... Harhautus!
- Mitä? - Heippa, hölmö. Koskee kaikkialle.
Hei, tunnen sinut.
Etkä tunne. Moni luulee niin. Näytän tutulta.
Ei. Tunnen sinut. Bing Bong. Rileyn mielikuvituskaveri.
- Tunnetko minut todella? - Ilman muuta.
Riley tykkäsi leikkiä kanssasi. Olette parhaat kaverit.
Ehkä sinä tiedät. Meidän pitäisi palata päämajaan.
Päämajaanko? Oletteko sieltä?
Ollaan. Olen Ilo. Tämä on Suru.
Oletko Ilo? Se Ilo?
Mitä ihmettä teette täällä?
Hyvä kysymys. Haluatko vastata, Suru?
Ilman sinua Riley ei ole enää iloinen.
Se ei saa tapahtua. Teidät on saatava takaisin.
- Minä tiedän. Seuratkaa minua. - Voi kiitos!
Mukava nähdä taas. Ihailen työtäsi.
Muistatko, kun te perustitte bändin?
- Kävin joka keikalla. - Olen haka kärsän käytössä.
Ja ne huikeat hippamatsit.
- Tuplamaailmanmestaruus. - Muistatko rakettisi?
Tietenkin! Se toimi laulun voimalla.
Aivan! Se tunnari!
Kuka tykkää leikkiä?
Bing Bong, Bing Bong
Ja raketilla lennellä!
Bing Bong, Bing Bong
Mikä otus sinä olet?
Vaikea sanoa. Olen enimmäkseen hattaraa.
Mutta muodoltani olen vähän kissaa, vähän norsua ja delfiiniä.
Delfiiniä?
Kun Riley oli kolmen, eläimet olivat iso juttu.
Lehmä ammuu. Hevonen hirnuu.
Silloin ei muusta puhuttukaan.
Niin taisi olla. Mitä puuhaat täällä?
Riley ei ole kaivannut mielikuvituskaveria viime aikoina.
Joten minä...
Älä sure.
Kun palaan päämajaan, varmistan, että Riley muistaa sinut.
- Ihanko totta? - Tietenkin. Hän pitäisi siitä.
Tämä on elämäni paras päivä!
Oletko kunnossa?
- Mitä tuo on? - Itken karkkia.
Maistakaa kinuskia. Se on hyvää.
- Tässä. Käytä tätä. - Kiitos.
Hetkinen.
Se juuttuu aina pohjalle.
Tässä. Mitä? Se on taikasäkki.
Kiitos. Nyt on helpompi kävellä päämajaan.
Kävellä? Emme me kävele. Menemme Ajatuksen junalla.
Niinpä tietenkin. Se on nopeampi. Miten siihen pääsee?
Se kulkee missä vain, mutta Mielikuvitusmaassa on asema.
Tiedän oikotien. Tulkaa, tänne päin.
Mukavaa, että törmäsimme sinuun.
Asema on tuolla alhaalla. Menkää ensin.
- Ilo? - Mitä?
Luin tästä paikasta käsikirjasta. Tuonne ei pidä mennä.
Bing Bong sanoo, että se on nopein tie päämajaan.
Tuo on käsitereaktori.
Mitä höpiset? Menen tästä aina. Tämähän on oikotie.
V-A-A-R-A. Oikotie. Todistan sen.
Näettekö? Olen lähempänä asemaa, koska menen oikotietä.
Kierretään tämä. Tänne päin.
Melkein perillä.
Jos haluat kävellä, siitä vain. Mutta Riley tarvitsee iloa.
En aio myöhästyä junasta. Bing Bong tietää, mitä tekee.
Se on osittain delfiini. Ne ovat viisaita.
Niin kai.
- Mitä tuo on? - En tiedä.
Mitä käsitettä me työstämme tänään?
Yksinäisyyttä.
Tuolla on jotain.
Laitan sen hetkeksi päälle ja poltan pois.
Mitä minä sanoin? Olette päämajassa tuota pikaa.
Katsokaa tuota.
- Mitä tapahtuu? - Joku käynnisti sen.
Tämä on ihan uutta.
Kasvoni! Minun kauniit kasvoni!
- Mitä tapahtuu? - Abstrahointia.
Tämä on eka neljästä tasosta. Kubistinen fragmentaatio.
Ei mitään hätää. Meidän pitää pysyä yhdessä.
Toinen taso. Dekonstruktio.
Pakoon! Jaloistani meni tunto!
Ei mennytkään.
Kaikki kasaan!
Lähdetään ennen kuin olemme vain muotoja ja värejä.
Jäämme tänne ikipäiviksi!
Miksi me sitten tulimme tänne?
Minähän sanoin, että se on oikotie.
Juna!
Voi ei. Olemme kaksiulotteisia. Tämä on kolmostaso.
Emme etene.
- Minulta puuttuu syvyys! - Vauhtia!
Emme mahdu.
Olemme nonfiguratiivisia. Tämä on viimeinen taso.
Emme selviä siitä.
Hetkinen. Olemme kaksiulotteisia. Käykää vatsallenne!
Seis! Seis!
Voi ei. Tämänhän piti olla oikotie.
Niin, mutta sinne ei olisi pitänyt mennä.
Se oli vaarallista. Siellä pitäisi olla kyltti.
- Koska seuraava juna tulee? - Kuka tietää?
Mutta ei hätää. Mennään seuraavalle asemalle. Tänne päin.
Juna pysähtyy siellä aina juuri ennen päämajaa.
Pidetään kiirettä, niin ehdimme.
Ei kai se ole taas jokin oikotie?
On!
- Onko olemassa toinen asema? - Tuolla.
Tervetuloa Mielikuvitusmaahan.
- Mielikuvitusmaahan? - Niin.
Käyn täällä usein. Olen käytännössä pormestari.
Onko teillä nälkä? Tulkaa ranskalaismetsään.
- Herkullisia. - Eikä!
Katsokaa. Pokaalikaupunki.
Mitaleja, nauhoja. Kaikki ovat voittajia.
- Tulin ykköseksi. - Niin minäkin.
Palkinto osallistumisesta.
Onko tuo... Suru, katso. Pilvikylä.
Pidän siitä eniten. Onpa se pehmeä.
Minä kokeilen.
Mitä ihmettä? Korjaa se seinä tai sinun käy...
Voi ei. Laavaa!
Mielikuvitusmaa on paras.
Onko kaikki yhtä puuhakasta?
Katsokaa. Korttitalo. Odottakaa hetkinen.
- Rakettisi. - Niin.
Laitoin sen tänne talteen -
ja nyt voin viedä Rileyn kuuhun.
- Voi, anteeksi. - Kiva.
Mielikuvitusmaa on ihana!
Eikö olekin? Täällä on aina jotain uutta, kuten...
Kuka kumma tuo on?
Mielikuvituspoikaystävä.
Vaikka kuolisin Rileyn puolesta.
- En ole nähnyt häntä koskaan. - Asun Kanadassa.
Tänne päin. Eskarimaailman kautta.
- Olemme lähellä junaa. - Täältä tullaan, Riley.
Tästä tulee hauskaa. Uusi joukkue, uudet kaverit.
Hehän ovat aika hyviä -
ollakseen San Franciscosta.
Sitten Andersen.
- Pitää mennä. - Selvä. Onnea matkaan, kulta.
Ei tässä onni auta.
Jos hän yrittää käyttää Lätkäsaarta, sekin kaatuu.
Siksi tilasinkin säilöstä kaikki mahdolliset lätkämuistot.
Ehkä jonkin näistä voi laittaa ydinmuiston tilalle.
- Hän on jo kentällä. - Kiireesti!
Me onnistuimme! Se toimii.
Suunnan vaihto! Vaihtakaa.
Ei. Ei.
Emme opi mitään.
- No niin. - Jatketaan tästä.
Passaa, laukaise!
- Nyt riitti. - Ei, hengitä. Ihan rauhassa.
Mikä sille tuli?
- Riley? Mitä nyt? - Lähdetään.
- Ehkä haluaisi yrittää? - Minkä vuoksi?
Kaikki järjestyy. Palataan...
Lakkaa hokemasta, että kaikki järjestyy.
Loistavaa, tytöt.
Lätkä?
Hän pitää lätkästä. Ei hän voi luopua siitä.
Katsokaa! Mikä lämäri!
Meidän on päästävä sille asemalle.
Ilman muuta. Tänne päin, ohi Grahamkeksilinnan.
Kummallista. Se oli ennen tässä.
Miksi se siirrettiin? Tuo ei ole...
Taikaponivuorenkin piti olla täällä.
Mitä täällä tapahtuu? Prinsessamaailma?
Voi ei. Pehmolelujen kunniagalleria.
Rakettini. Seis! Riley ja minä käytämme sitä vielä.
Siinä on vielä voimaa jäljellä.
Kuka tykkää leikkiä?
Ei rakettia saa viedä kuiluun!
Riley ja minä lennämme kuuhun.
Ei Riley saa unohtaa minua.
Kaikki muuttuu hyväksi. Me korjaamme tämän.
Meidän on päästävä päämajaan. Missä se asema on?
Olin suunnitellut sen matkan.
Kuka kutiaa? Täällä tulee kutkahirviö.
Hei, Bing Bong? Katso tätä.
Tämä on kiva leikki.
Sinä osoitat asemalle, ja me menemme sinne yhdessä.
Eikö olisikin kivaa? Lähdetään asemalle.
Ikävää, että ne veivät rakettisi.
Se oli sinulle rakas. Nyt se on poissa. lkuisesti.
Suru, älä pahenna tilannetta.
- Anteeksi. - Viimeinen yhteinen juttumme.
Teillä oli varmasti huimia seikkailuja.
Aivan mahtavia.
Kerran matkustimme ajassa ja söimme kaksi aamiaista.
Suru.
Kuulostaa mahtavalta. Riley takuulla tykkäsi.
Kyllä vain. Olimme parhaat kaveri.
Niin. Se on surullista.
Olen ihan kunnossa. Tulkaa.
Asema on täällä päin.
Miten teit sen?
En tiedä. Se oli surullinen.
- Kuuntelin, mitä... - Tuolla on juna.
Me onnistuimme. Pääsemme viimeinkin kotiin.
Voi ei. Faktat ja mielipiteet näyttivät liian samanlaisilta.
Ei se mitään. Tuttu juttu.
Asteikolla 1 - 10 tämä päivä on hylätty.
Eikö meidän sitten pitäisi tehdä jotain?
- Kuten mitä, neropatti? - Luovuttaa. Minä teen sen.
Ja se on pelkurimaista. Mutta tämä pelkuri selviää.
Tunteet eivät voi luovuttaa.
Meidänhän piti pitää Riley iloisena.
Hetkinen.
Mitä nyt?
- Ei mitään. Vain maailman paras idea. - Mikä?
Kaikki hyvät muistot syntyivät Minnesotassa.
Palatkaamme siis Minnesotaan tekemään uusia.
Tarkoitatko, että karkaisimme?
En sanoisi ihan niin.
Sanotaan sitä "Iloisten muistojen kehittelyprojektiksi".
Et ole tosissasi.
Elämä oli täydellistä, kunnes äiti ja isä -
päättivät muuttaa "San Fran-sukkamehuun".
Se on tosi rajua.
Pitääkö muistuttaa, miten hienoa siellä oli?
Meidän huoneemme? Takapiha? Ystävät?
- Minttuplussa - Suun raikastaa
Pyysinkö purkkamainosta? Siellä oli kaikki paremmin.
Riley oli iloisempi Minnesotassa.
Hetkinen. Pitäisikö meidän nukkua yön yli?
Hyvä on. Nukutaan sitten.
Olen varma, että onnen päivät ovat ihan nurkan takana.
Hei. Miksemme enää liiku?
Riley kävi nukkumaan. Olemme tauolla.
Olemmeko jumissa täällä aamuun saakka?
Olemme. Ajatuksen juna ei kulje, kun hän nukkuu.
- Emme voi odottaa niin pitkään. - Herätetään hänet.
Naurettava ajatus. Miten me muka...
UNITUOTANNOT
Herätetään hänet.
- Hyvä ajatus, Ilo. - Kiitos. Tulkaa.
Tämä paikka on iso!
Pienempi kuin mitä odotin.
"Mä osaan lentää"? Lempiuneni.
Säihkesarvi! Sekin on täällä.
Kaverini mukaan olet kuuluisa. Hän haluaa nimikirjoituksen.
Ei, Suru. Emme häiritse neiti Sarvea.
Se ei ole täältä päin. Vähän noloa.
Olit ihana Unikeijuseikkailu 7:ssä. Hei sitten! Tykkään sinusta!
ÄLÄ AVAA OVEA VALON VILKKUESSA
Mitähän tuokin tarkoittaa? Mennään sisään.
Koululavasteet valmiiksi. Päivän muistot ovat sisällä.
Tässä on hommaa. Riley jätti parhaan ystävänsä,
koulupäivä oli surkea, ja hän lopetti lätkän.
Käsikirjoittajat keksivät oivan tarinan.
Iso ja Suru ovat poissa, ja minä olen univahtina.
Kuinka herätämme hänet?
Hän saattaa herätä, jos uni on pelottava. Pelästytetään hänet.
Ei. Hän on kärsinyt jo tarpeeksi.
Tunnet käsikirjat ja tämän paikan, mutta minä tunnen Rileyn.
Teemme hänestä niin iloisen,
että hän herää silkasta onnesta. Riemastutetaan hänet hereille!
Se on jotain uutta.
- Hän pitää koirista. Pue tämä. - Ei se varmaan toimi.
- Bing Bong? - Niin?
- Näille ei saa tapahtua mitään. - Selvä.
Lisätään filtteri vääristämään todellisuutta.
Ihana. Esiintykää sitten suoraan kameralle.
Kamera on Riley.
Maskeeraajat pois. Pyörii viisi, neljä, kolme...
Huomenta, oppilaat.
Ennen kuin aloitamme päivän pistokokeen...
Hitsi, miten surkea näyttelijä.
Haluan esitellä uuden oppilaan, Rileyn.
- Esitteletkö itsesi? - Kamera.
Ja nyt Riley.
Nimeni on Riley Andersen.
Olen Minnesotasta ja asun nyt täällä.
Katsokaa! Sen hampaat putoavat.
Hampaat putoavat. Vanha juttu.
Seuraavaksi ei ole housujakaan.
Katsokaa! Se tuli kouluun ilman housuja.
Arvasin.
Valmis?
Tämä ei taida toimia. Mutta jos pelästytämme hänet...
Tee perässä. Mennään!
Hau, hau, hau!
Kuka tuo on?
Mitä tapahtuu?
UNESSA UNESSA - HEREILLÄ
Sinun vuorosi. Nyt!
Nyt juhlitaan! Nyt tanssitaan!
Hei, juhlat.
- Hau, hau, hau. - Ilo, tämä ei toimi.
Suru? Mitä teet? Takaisin tänne.
Se on vain unta. Se on vain unta.
He yrittävät herättää hänet. Kutsukaa vartijat!
Riley, minä tässä.
- Kuka tykkää leikkiä? - Bing Bong?
- Bing Bong, Bing Bong! - Lopeta. Se toimi jo!
Suru! Pilaat tämän unen. Pelotat häntä.
Mutta katso, se toimii.
Ne eivät kuulu tähän uneen. Nappaa ne.
Seis siihen paikkaan!
Käännä pois. Käännä pois!
Buu, valitkaa juoni.
- Varovasti. Ette voi tehdä näin. - Paikallasi.
Tunnen päämajan väkeä.
Lopettakaa! Pyydän.
Maistuuko teille karkki? Taitaa olla nälkä. Hankin teille karkkia. Voi ei.
Ei, ei. Sillä ovat ydinmuistot.
En halua sinne! Pelkään pimeää.
Sinne vain.
- Mikä tämä paikka on? - Alitajunta.
Tänne viedään pahimmat häiriköt.
Hattu on liian iso.
Miten sinne pääsee sisään?
- Näytä vähän. - Onko se minun hattuni? Vai sinun?
- Joo, se on minun. - Oletko varma? Katso lapusta.
- Tässä lukee "minun hattuni". - Lukeeko siinä niin?
- Kyllä vain. - Kirjoitin sen omaani.
- Mistä puhut? - Se on minun hattuni.
Se on minun käsialaani.
- Hei, te siellä! - Saitte meidät kiinni.
Takaisin sinne. Eipäs karata!
En pidä tästä. Täällä pidetään Rileyn pahimpia pelkoja.
Parsakaalia.
Portaat alas.
Mummin pölynimuri.
Mennään nyt.
- Voisitko kävellä hiljempaa? - Yritän.
Mitä nyt? Karkkipapereita?
- Bing Bong. - Ilo?
Siinähän sinä olet.
Se on Jekku.
Kenellä on synttärit? Kenellä on synttärit?
Onko sinulla ydinmuistot?
On. Se halusi vain karkkia.
Lähdetään. Mennään siihen junaan.
Hei. Juna ei kulje. Meidän pitää herättää Riley.
Miten?
Voi ei.
Hei, Suru. Kuulitko niistä juhlista?
Kuulin. Tarkoitat niitä synttäreitä.
Sanoitteko "synttärit"?
Siellä on kakkua ja lahjoja.
- Ja leikkejä ja ilmapalloja. - Siis synttärit?
Selvä. Tulkaa perässä.
Kunnon säikähdyksen pitäisi herättää.
- Niin, mutta käsiala on minun. - Ei. Minä sen kirjoitin.
Ei. Se on minun käsialaani.
Kenellä on synttärit?
Nyt mentiin!
Se onnistui. Ketkä palaavat päämajaan?
Me palaamme!
- Mitä nyt? - Se teki sen taas.
Olimme koulussa ja nakuna, ja siellä oli koira.
Sen takapää jahtasi sitä, ja sitten siellä oli Bing Bong.
Senkin ääliö. Se oli unta. Tämä on naurettavaa.
Emme saa edes nukkua rauhassa. Nyt toimitaan.
Äidin ja isän syytä.
Elleivät he olisi muuttaneet, tätä ei olisi tapahtunut.
Kuka kannattaa?
- Ei. - Joo. Tehdään se.
Läpi meni. Tästä ei ole paluuta.
Miten täältä päästään Minnesotaan?
Vuokrataanko norsu norsutarhasta?
- Kuulostaa hyvältä. - Mennään bussilla, tollo.
Bussi lähtee huomenna. Täydellistä.
Lippu maksaa rahaa. Mistä sitä saadaan?
- Äidin lompakosta. - Et voi.
Takuulla. Missä näimme sen?
- Minttuplussa - Ei!
Se on jossain alhaalla. Tämä kaikki on isän ja äidin syytä.
He saavat maksaa viulut.
Kelpaa katsella. Aika kiva. Täältä ylhäältä näkee kaiken.
Katso. Induktiivinen päättely.
Tuolla on déjà vu ja kielen ymmärtäminen. Ja déjà vu.
Tuolla kriittinen ajattelu. Tuolla déjà vu.
Katsokaa tuota! Muistoja!
Oli hyvä ajatus pelästyttää Riley hereille.
Et ole yhtään hassumpi.
- Enkö? - Hyvää työtä.
En malta odottaa, että Riley on ennallaan.
Kunhan päästään sinne, korjaan tämän sotkun.
Onko tässä Riley? Onpa hän iso. Hän ei mahdu rakettiini.
Miten me pääsemme Kuuhun?
Tuo oli silloin käkkyräpuun luona. Muistatko?
Koko joukkue oli siellä, ja äiti ja isä hurrasivat.
Siellä hän pitää hauskaa ja nauraa.
- Tämä on ihana. - Niin minustakin.
Niin sitä pitää. Alat tajuta.
Silloin Preeriakoirat hävisi tärkeän pudotuspeliottelun.
Riley mokasi voittomaalin. Hän oli surkeana ja halusi lopettaa.
Anteeksi. Meni taas surulliseksi.
Ei se mitään. Jatketaan harjoittelua päämajassa. Sopiiko?
Sopii.
Minä vain en ymmärrä.
Miksi muuttoauto meni Teksasiin?
Useita asiakkaita?
Meidän tavaramme luvattiin viidentenä päivänä.
Ettekö voi mitenkään kiirehtiä sitä?
Rehellisyyssaari?
Varokaa!
Vauhtia!
- Pitäkää kiinni! - Vauhtia. Tulkaa jo! Tänne!
Nyt liikettä. Sinne vain.
Se oli tie kotiin. Menikö taas yksi saari? Mitä tapahtuu?
Etkö kuullut? Riley karkaa.
Mitä?
Hetkinen nyt. Tätäkö me haluamme? Tämä on vakavaa.
Meillä ei ole ydinmuistoja. Haluatteko, että Riley on iloinen?
Palataan Minnesotaan tekemään uusia.
Jos pidämme kiirettä, ehdimme pysäyttää hänet.
Perhesaari. Mentiin!
Ilo! Liian vaarallista.
Emme ehdi ajoissa.
Se on viimeinen paluutie.
Muistoputki!
Mennään sen kautta.
Mukavaa koulupäivää, kultaseni!
Nähdään koulun jälkeen, marakatti.
Olet meille rakas!
Kiireesti!
Suru, lopeta!
Satutat Rileytä.
Voi ei. Tein sen taas.
Jos tulet tänne, pilaat ydinmuistot.
Anna anteeksi. Rileyn pitää olla iloinen.
Ilo?
Ilo!
Ilo?
Ilo!
Mitä teet? Odota nyt hetki.
Etkö käsitä? Olemme jumissa täällä.
Meidät on unohdettu.
Leikimme hippaa ja muuta.
Kaikki on nyt toisin.
Muuton jälkeen.
Muistatko, miten Riley pisti kielen ulos, kun väritti?
Voisin kuunnella hänen tarinoitaan kaiken päivää.
Halusin vain, että Riley olisi iloinen.
Ja nyt...
Silloin Preeriakoirat hävisi tärkeän pudotuspeliottelun.
Riley mokasi voittomaalin. Hän oli surkeana -
ja halusi lopettaa.
Suru.
Äiti ja isä. Joukkue...
He tulivat auttamaan Surun ansiosta.
Meidän pitää palata.
Olemme jumissa täällä.
Sama vaikka olisimme toisella planeetalla.
Toisella planeetalla.
Kuka tykkää leikkiä?
Ja raketilla lennellä!
Kuka on sun ystävä ja tahtoo sulta kysyä
Kuka tykkää leikkiä? Bing Bong, Bing Bong
Ja raketilla lennellä!
Hyppää kyytiin.
Kuka tykkää leikkiä? Bing Bong, Bing Bong
Ja raketilla lennellä! Bing Bong, Bing Bong
Kuka on sun ystävä ja tahtoo sulta kysyä
Kuka tykkää leikkiä? Bing Bong, Bing Bong
Ja raketilla lennellä! Bing Bong, Bing Bong
Kuka on sun ystävä ja tahtoo sulta kysyä
Vauhtia!
Kuka tykkää leikkiä? Bing Bong, Bing Bong
Ja raketilla lennellä! Bing Bong, Bing Bong
Kuka on sun ystävä ja tahtoo sulta kysyä
Kuka tykkää leikkiä?
Kerran vielä, Ilo.
Minulla on hyvä tunne tästä.
Bing Bong, Bing Bong Ja raketilla lennellä!
Bing Bong, Bing Bong
Kuka on sun ystävä ja tahtoo sulta kysyä
Kuka tykkää leikkiä? Bing Bong, Bing Bong
Kovempaa! Ilo, laula kovempaa!
Ja tahtoo sulta kysyä Kuka tykkää...
Kuka tykkää leikkiä? Bing Bong, Bing Bong
Ja raketilla lennellä! Bing Bong, Bing Bong
Kuka on sun ystävä ja tahtoo sulta kysyä
Bing Bong
Tämä onnistuu!
Bing Bong, me onnistuimme!
Me... Bing Bong? Bing Bong!
Sinä onnistuit!
Mene pelastamaan Riley.
Vie hänet Kuuhun puolestani. Jooko?
Yritän, Bing Bong.
Lupaan sen.
Kotona ollaan.
Riley? Riley!
Soitan hänelle.
Tämä on kamalaa. Käveleekö tuo meitä kohti?
Joo, vaihdetaan puolta.
Se on äiti. Hän tietää.
- Mitä nyt? - Missä pussi?
Riley tarvitsee ydinmuistot.
- Niinpä. - Me jatkamme.
Suru!
Suru. Suru?
Hei, Suru? Missä olet?
Jos olisin Suru, missä olisin?
Kaikki on kamalaa, eivätkä jalkani toimi.
Minua pitää raahata, kun koskettelen kaikkia...
Voi ei. Äiti taas. Mitä nyt?
Tämä on älytöntä. Ei hän voi karata.
Unohdetaan koko idea.
Suru?
- Suru! - Ilo?
Odota!
Anna minun olla. Riley pärjää paremmin ilman minua.
Tule takaisin.
Puhalsiko joku norsu miehenne pois?
- Oliko hän yksin? - Ei, vaan heidän kanssaan.
Tule takaisin!
Anna olla, Jake. Tämä on Pilvikylä.
Mitä? Suru!
Minä teen kaiken pahemmaksi.
Odota. Suru. Sinun pitää palata...
- Se on jumissa. - Kiva.
- Miten niin jumissa? - Mitä nyt?
Voi ei. Mitä tämä on?
- Miten tämä pysäytetään? - Minä hoidan.
Säikäytä hänet muuttamaan mielensä.
- Loistavaa. - Tietenkin. Tee se!
Mikään ei toimi. Miksei mikään toimi?
- Minä yritän. - Kiva. Hajotit sen.
- Enhän. Älä koske siihen. - Liikettä.
Riley ei tunne enää mitään.
Mitä me teimme?
Katsokaa tänne. Mitä sanoit aiemmin?
Vaikka kuolisin Rileyn puolesta. Vaikka kuolisin Rileyn puolesta.
Hyvä on, tukkasankari. Todista se.
Vaikka kuolisin Rileyn puolesta. Vaikka kuolisin Rileyn puolesta.
Nyt riittää. Minä lopetan.
Sain sen. Hetkinen.
Tämä on hullua. Älä nyt. Ajattele myönteisesti.
Myönnän, että tämä on hullua.
- Nyt! - Rileyn puolesta!
- Ilo? - Pidä kiinni.
Olisipa Ilo täällä.
- Se on Ilo. - Perääntykää!
Se toimi.
Jos olet fiksu, mitä itse tekisit?
Voisin kertoa, mutta et kuitenkaan ymmärtäisi.
Mitä?
Tietenkin pienet aivosi ovat ymmällään.
Pitänee sitten vääntää rautalangasta.
En puhu tolvanaa yhtä hyvin kuin sinä, mutta yritän.
Onneksi te palasitte.
- Kaikki on sekaisin. - Me keksimme jotakin.
Yritimme luoda iloisia muistoja.
Ilo, sinun on korjattava kaikki. Mene sinne!
Suru, kaikki riippuu sinusta.
- Minustako? - Surusta?
En voi.
Kyllä voit. Riley tarvitsee sinua.
Hyvä on.
Pysähtykää! Haluan jäädä pois.
Hyvä on. Kiitos. Ilman muuta.
Opettaja ei ole nähnyt Rileytä koko päivänä.
- Mitkä vaatteet hänellä oli? - Ei voi olla totta.
Siinähän sinä olet! Luojan kiitos!
Olimme huolissamme. Missä olit? Kello on paljon.
Voi kulta. Mitä tapahtui? Oletko kunnossa?
Kyselimme naapureilta, soitimme kouluun, puhuimme opettajan kanssa.
Tiedän, että en saisi, mutta...
Kaipaan kotiin.
Kaipaan Minnesotaan.
Haluatte, että olisin iloinen, mutta...
Haluan vanhat kaverini ja lätkäjoukkueen.
Haluan lähteä kotiin.
Älkää olko vihaisia.
- Voi kulta. - Emme ole vihaisia.
Kuulehan. Minäkin kaipaan Minnesotaan.
Kaipaan metsiä, joissa patikoimme.
Ja takapihaa, jossa leikit.
Ja järveä, jossa opit luistelemaan.
Tule tänne.
- Pidän uudesta maisemasta. - Ystävyyssaari laajentui.
Avasivat vihdoin Hyvässä hengessä väittelyn alueen.
Pidän Traagisen vampyyriromantiikan saaresta.
Muotisaari? Olkaa ihan hiljaa.
Poikabändisaari? Toivottavasti se menee ohi.
Sanokaa mitä sanotte, mutta minusta tämä on kaunista.
No niin. Valmista tuli. Päivitetty konsoli on valmiina.
Siistiä! Päivitys!
Hei. Hupsista. Hetkinen. Teinkö minä tuon?
Hei, kaverit? Mikä on "puu-pertti"?
En tiedä. Tuskin mitään tärkeää.
Pääsy koko kirosanakirjastoon.
Uusi konsoli on...
Anteeksi. Mokasin taas.
Perillä ollaan.
Muista olla aggressiivinen, kun olet jäällä.
- Tiedän, isä. - Mutta ei liian.
Ei teidän tarvitse tulla joka peliin.
Mitä ihmettä? Tulen jokaiseen! Hyvä Sumutorvet!
- Hyvä Riley! Sumutorvet on paras! - Hyvä on. Minun pitää mennä.
Ne tykkää meistä.
Joo, äiti ja isä ovat aika ihania.
Tietenkin ovat. Mutta ei näytetä sitä.
Hän piti kasvomaalista.
Minähän sanoin, että se on hyvä ajatus.
- Paras pitkiin aikoihin. - Hän on hyvä tyyppi.
Kaiken varalta.
Anteeksi.
Tyttö! Tyttö! Tyttö!
Selvä. Hei sitten.
Muistakaa pysyä liikkeessä.
- Hyvä, Riley! - Hallitset homman!
- Valmiina? - Joo.
No niin. Sitten pelataan lätkää.
Siitä vain, Kiukku.
Kiekko tänne tai saat kärsiä!
Vasemmalla, vasemmalla!
Ei sitten hikoilla tällä kertaa.
Äiti ja isä katsovat, kun me sähläämme.
Se muuttuu kohta!
Olemme kokeneet paljon viime aikoina, mutta rakastamme Rileytä.
Uusia hyviä ystäviä, uusi ihana koti. Asiat eivät voisi olla paremmin.
Riley on jo kahdentoista. Mitä voisi tapahtua?
Kuka tietää, minä vuonna San Francisco perustettiin. Jordan?
Kauanko tätä jatkuu?
Viisi kuukautta, kaksi viikkoa ja neljä päivää kesälomaan.
Sitten meitä odottaa Bahama ja arvaa kuka.
Tule, lennä kanssani, gatinha.
Hyvää päivänjatkoa.
Mikä meitä ottaa päähän?
En tiedä. Se, mikä ottaa päähän Troyta.
- Mikä häntä ottaa päähän? - En tiedä.
Siis todellakin.
Tämä on huijausta. Mahtaako joku huomata?
Ei tietenkään! Meillä on luomiväriä!
Rasittavaa olla muodikas.
Kenellä on syntymäpäivä? Niin? Hei! Huhuu!
Kuusi vuotta teatterikoulua tämän takia?
Liikettä nyt!
Mitä sinä teet? Liikettä!
Hei kaverit, ei mitään hätää. Rauhoitutaan vähän.
Minttuplussa
Ei taas tätä!
HAISTAN RUOKAA
MIEHELLÄ ON RUOKAA
OTETAAN RUOKA