NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
ВИРОБНИЦТВО КОМПАНІЇ YONGFILM
ЦЕНТР ДОПОМОГИ ТИМ, ХТО ПЕРЕЇЖДЖАЄ
Сніг іде.
-Вітаю. -Боже.
Ви вже не спите, а зрання працюєте.
Доброго ранку.
Хіба це не для вашої доньки в Сеулі?
Маєте на увазі любу Бо-Ра?
-Бережіть себе. -Обережніше на дорозі.
«ПОГЛЯД»: ВИСТАВКА МЕДІАМИСТЕЦТВА ДЖОЗЕФ
Я відчуваю тебе у вітрі.
Богиня вітру.
Добре потрудилися, пані На. Ходімо поїмо. Усім дякую за старанність.
-Молодці. Ходімо їсти. -Чудова робота.
Слухаю, тату.
Хто такий Джозеф?
Га? Хто?
Ти зустрічаєшся з іноземцем?
Ти про що?
«Заборонене кохання, про яке всі мріють»?
Ти досі дивишся порно?
Про що ти? Коли це я дивилася порно?
Гаразд. Не треба кричати на батька.
Я просто так зрадів. Думав, ти з кимось зустрічаєшся.
Ти допоможеш нам із переїздом чи ні?
-Ох… -Нічого, якщо ти надто для цього зайнята.
Усе гаразд. Ми надриватимемо спини, переносячи тяжкі речі.
-Ні, я… -Що ж поробиш? Діти надто зайняті.
Роби, що хочеш!
Добре.
ЛЮБОВНА ІНТРИЖКА
ЗАБОРОНЕНЕ КОХАННЯ, ПРО ЯКЕ ВСІ МРІЮТЬ
Агов, Кім Йон-Ду, ти божевільна?
Га?
ЧХОНДЖУ, 1999 РІК
З якого дива ти не їдеш в Америку?
Відмовляєшся від операції на серці?
Яка користь від операції, якщо я не маю серця?
Що ти таке верзеш?
Моє серце вкрали.
Вітаю.
Моєї мами зараз немає.
Перепрошую!
Я теж можу зняти мірки.
Зачекайте.
Га?
Ой.
ПЕК ХЮН-ДЖИН
Твоє серце колись тріпотіло
так, мов твоє життя в небезпеці?
Хіба це не через хворобу серця?
Ні. Це точно було інакше.
Бачила колись, аби я так поводилася?
Лі Чже-Ун, президент п'ятого класу. Чой Йон-Су, легкоатлет, середня школа.
Помічник викладача мистецтва.
Побачимо, хто ще? О, так!
Ти не казала, що Чон-Дже буде твоїм останнім коханням?
То я робила все це даремно?
Цього разу все по-справжньому.
З того дня я не можу заснути вночі.
Боюся, що його більше не побачу, слухаю музику та плачу.
Для мене це серйозно.
Однаково так не можна! Швидше, збирай речі!
Ти думаєш, що я так безпричинно поводжуся?
Він купив форму старшокласника школи Вуам! Це ж наша школа!
Як же я можу просто поїхати?
ХОЧЕТЕ СТВОРИТИ ЕЛЕКТРОННУ АДРЕСУ?
ЛОГІН: BORA1999
Пароль — «друзі назавжди».
І що мені з цим робити?
Відтепер ти знатимеш усе, що він робить. Наче ви ходите до однієї школи.
Бо-Ра…
Їдь, зроби операцію й повертайся здоровою, гаразд?
Добре!
HANMAIL.NET ХЮН-ДЖИН: НОТАТКИ
Люба Бо-Ра, я щойно приїхала до тітки, пишу тобі листа.
Тут абсолютно новий для мене світ.
Америка величезна, а будівлі теж дуже високі!
Усюди люди, які схожі на кінозірок, серйозно.
Жахливо лежати в лікарні, пропускати такі дива.
Якби ж ти була тут зі мною, аби просто розважитися.
Сьогодні, нарешті, твій перший день навчання.
Розбуди сестру!
Ти ж не проспала знову, га?
На Бо-Ра вже прокинулася, мамо.
Ого, справді? Може, скоро й рак на горі свисне.
Скажи їй нехай іде снідати.
Га? Вона вже пішла?
Сьогодні важливий день! Ти побачиш того хлопця.
-Чекай, що… -Від думки дух перехоплює!
Га? Вона вже пішла?
Того дня я бачила, як він ішов до житлового комплексу.
Замість автобусної зупинки біля дому,
біжи до «Щасливих квартир» і лови автобус там.
Може, тоді зустрінеш його раніше.
Зачекайте на мене!
Дякую.
Вибач. Перепрошую.
Перепрошую. Вибач.
Вибач!
Повільніше!
Сідай.
Більше не падай.
Дякую.
Пам'ятай, його звуть Пек Хюн-Джин.
-Потім підемо до шкільної крамниці. -Звісно.
-Цього разу платиш ти. -Чому?
Ось і ти. Пек Хюн-Джин.
Вітаю, першокурсники.
Хлопці сюди, дівчата туди.
Ти, телепню, це ще що за одяг?
-Ти куди? -Перепрошую?
Дівчата йдуть сюди, хлопці — туди. Заходьте!
Га? Це ти, Чорт Забирай?
Чорт забирай.
Мені кортіло вчитися разом із хлопцями,
а тут… наче школа лиш для дівчат.
Це не означає, що всі надії втрачені.
-Мадам? -Мадам?
Після дзвінка всі голодні хлопці й дівчата
зберуться в одному приміщенні.
Боже! Не поспішайте. У чергу! Не кваптеся!
Бо-Ра.
Тепер ти маєш щось зробити.
Я на тебе розраховую.
ЧИПСИ НАПОЇ
УСЕ, ЩО ЙОН-ДУ ХОЧЕ ЗНАТИ ПРО «ТОГО ХЛОПЦЯ»
Зріст — 181 сантиметр.
Він любить помаранчеву газовану воду.
А розмір взуття?
Сорок п'ятий.
Він любить баскетбол.
Якщо він вміє грати в баскетбол, то має бути дуже популярним.
Трохи є, але не так, аби про це хвилюватися.
-З ким дружить? -Баскетбол потім?
А якщо він має дівчину?
Не думаю. Він завжди разом із побратимом.
Пун Вун-Хо, однокласник. Із будинку 304 у «Щасливих квартирах».
Вони разом їздять до школи. Думаєш, є спосіб зблизитися з ним?
-Отже, тут є дух колективізму. -Клуби?
Яких принципів має дотримуватися громадянин-демократ?
По-перше, поважати дискусії та дебати.
-Пун Вун-Хо! -Агов, сюди…
-Маю рацію чи ні? -Маєте.
По-друге, поступатися…
Що?
Перепрошую?
Ох…
Ай!
Живіт болить.
Живіт дуже болить.
Мені треба сходити в медпункту.
-Боляче? -Ні.
Припини.
Га? Ой.
-Наступна. -Чому ти не йдеш?
Ти що, не до мене прийшла?
Га? До вас, лікарю.
Я маю дуже болючі критичні дні.
Живіт зводить?
Ось.
Тримай.
Випий і відпочинь тут трохи.
-Дякую, лікарю. -Звісно.
-Сподіваюся, тобі покращає. -Так.
Наступна.
-Хьон-Беом агресивно перехопив м'яч. Нехай. Видно, добре граю.
Обрав уже, до якого клубу вступиш?
Не знаю. Ти?
-Радіомовний клуб. -Тоді я теж до них приєднаюся.
-Ти хоч знаєш, чим вони займаються? -Не знаю. Чим?
У них навіть є прослуховування.
Чекай.
Що таке?
-Нічого. -Що?
-Що вони шукають із прослуховуваннями? -Пристрасні голоси? Щось таке.
Жвавий голос?
Як показати жвавий голос?
Хутчіше.
Дякую.
Гаразд, номер три, На Бо-Ра.
-Гадаю, її візьмуть. -Це На Бо-Ра?
Дякую.
Далі номер чотири, Пек Хюн-Джин.
Вибачте.
-Що? -Що він каже?
Аби було місце для таких талантів, як вона,
я відмовлюся від прослуховування.
Ви всі бачите річний план наперед, так?
-Мене взяли. -Так.
Якщо потрібні деталі…
Але Пек Хюн-Джина тут немає.
Ви — майбутнє радіомовного клубу.
Постараймося в прийдешньому році.
Так!
-Я постараюся! -Так.
Але не хвилюйся.
Працюватимете в парах.
Я маю чудовий план.
-Добре ставтеся до партнера. -Так.
Агов, Вун-Хо!
Ми партнери. З нетерпінням чекаю на співпрацю!
Добре.
Агов, зачекай…
«Добре»?
Так? Пейджер?
Га?
Нуль один два…
Шість…
Нуль…
Підемо до шкільної крамниці.
Зачекай. Я перевіряю.
Гаразд, швидше.
Дідько.
ТЕЛЕФОННА КНИГА
ПЕК ГВАН-ДЕОК, ПЕК ГІ-ЙОН, ПЕК…
Алло?
Можна поговорити з Пек Хюн-Джином?
З ким? Я такого не знаю.
Ой…
Можна поговорити з Пек Хюн-Джином?
-Помилилися номером. -Так.
Будь ласка.
Вітаю.
Можна поговорити з Пек Хюн-Джином?
Хто це?
Це науково-дослідний інститут. Так чи ні.
Яка ваша улюблена поппісня?
Відповідайте після сигналу.
Біп.
«Час, як брехня» Тоя.
Дякую, що відповіли на опитування.
Ми надішлемо вам невеличкий подарунок.
Коли почуєте гудок, укажіть номер вашого пейджера.
Біп.
На Бо-Ра?
Дідько.
Це ти мені вчора телефонувала, так?
Звісно ні.
Тобто…
Ти про що?
-Хочеш номер пейджера Хюн-Джина? Га? Пек Хюн-Джина?
Навіщо мені взагалі знати номер його пейджера?
То це була ти.
Так чи ні?
Що з тобою не так? Агов, ти!
Чому ти прикинувся Хюн-Джином і відповідаєш на його дзвінки?
Я не казав, що я Хюн-Джин.
Байдуже!
От дідько.
То ти збираєшся мені сказати?
Забудь!
Ти однаково не збирався говорити.
Я хочу подивитися один фільм.
Подумаю, якщо даси подивитися.
Твоя сім'я ж здає відео на прокат?
Який фільм?
ФІЛЬМ ВИКЛЮЧНО ДЛЯ ДОРОСЛИХ
От задрипанка…
-Я піду. -Забирайся.
Чекай, мені це потрібно.
Наступна.
Поквапся.
-Відкривай рюкзак! -Так.
Відкривай!
Гм…
Як ти могла?
-Що? -Підніми руки вгору.
Ти сказала мені його принести.
Для чого було все перти?
Хто б казав.
Замовкни, така надокучлива.
Я тебе знищу.
Вітаю…
Це мій друг.
Постійні клієнти дістають знижки?
Так, зачекай.
Так.
Запиши своє ім'я, дату народження і…
Якщо даси їм номер пейджера, то дістанеш один фільм безплатно.
Справді?
Привіт, це Пек Хюн-Джин.
Залиште мені повідомлення після сигналу.
Я На Бо-Ра, ведуча «Нескінченних мелодій» на WBC.
Усім привіт.
Сьогодні розпочнеться свято вишневого цвіту в Мусімчхоні.
Як щодо подорожі туди після занять,
аби помилуватися вишневим цвітом у Мусімчхоні?
Ви вже поїли?
Поїмо разом!
Маєш дівчину?
-Ні. -Як щодо ідеального типу дівчини?
Не знаю…
Шім Юн-Ха?
Тобто цнотлива, невинна дівчина?
Ідеально.
Улюблений фільм?
«Армагеддон».
Га? Я теж обожнюю «Армагеддон».
Бажана спеціальність?
-Театр і кіно чи ЗМІ. -Театр і кіно…
Так і знала. Пригожий, то плануєш бути знаменитістю?
Ні, це тому, що я люблю працювати з камерами.
Любить працювати з…
Я не про тебе питала!
Я питаю про Пек Хюн-Джина!
Маю почати спочатку.
Агов. Не лінуйся. Тобі теж треба зняти пару кадрів.
Навіщо?
Ти теж у нашому клубі. Маєш знати, як це робити.
Ну і як же?
Ось.
Дивися сюди.
Рука лежить тут.
Кнопка збільшення,
а ця для зменшення.
Не тисни занадто сильно.
Бачиш?
Добре. Зрозуміла. Можеш іти.
Не зламай.
Дідько.
-Ого. -Вона така швидка!
Вона така вправна.
Друзі, починається бійка з бандою «Рай»!
-Справді? -Ходімо подивимося!
Гей, буде бійка. Ходімо подивимося.
Залицявся до моєї дівчини?
Годі, припини!
Не втручайся, Бок-Сун.
Ти б цього не зробив, якби знав, хто я.
Я Мін Хон-Гі, Вогняний Кулак Чхонджу. Як ти смієш залицятися до моєї дівчини?
Тобі сьогодні капець.
Дідько, серйозно!
Це я в нього закохалася! Він мені відмовив, це й так принизливо.
Бок-Сун, вибач.
Але…
Не варто з ним зустрічатися.
Знайди собі кращого.
Добре.
Що ти сказав?
Га? Той придурок…
Агов.
Хто це в дідька був?
-Хапай покидька! -Га?
Біжи!
Геть із дороги! Хапайте їх!
-Швидко! Хапайте їх! -Сюди!
-Чорт забирай. -Ідіть сюди!
-Що? Чому? -Там копи.
Сідайте в автомобіль.
Гаразд. До зустрічі.
Гляньте, він посміхається.
Запитайте ту людину.
-Це був не я! -Господи.
Я не зробив нічого поганого.
Що я зробив, га?
Ти здурів?
Той хлопець із банди!
Обережно. А то ще вб'ють!
З тобою все гаразд?
Усе гаразд?
Ти вчилася тхеквондо задля самозахисту.
А ти лізеш битися з хлопцями.
Хто тебе таку полюбить?
Багато хлопців хочуть зустрічатися зі мною.
Байдуже.
Хай там як, удома не кажи, що тобі боляче.
Мама хвилюватиметься. Ти ж знаєш, її легко злякати.
Шкода, що не всі хлопці такі, як ти, тату.
Гадаю, ти вмієш обирати чоловіків.
Учора була висока вологість.
Знаєш нове інтернет-кафе неподалік?
Чула, хлопець, який там працює, дуже вродливий! Ходімо подивимося!
Не піду. Я йду до радіомовного клубу.
-Га? -Ходи з нами!
Ні, ідіть самі. Я хотіла попрощатися.
-Бувайте. -Поглянь!
На Бо-Ра, сідай.
-Ого! Уперед! -Він хоче, аби ти сіла.
-Уперед. -Відчепіться.
-Агов, ти куди їдеш? Поверни праворуч! -Я не знаю, як повернути праворуч.
Що?
Ти… Куди ми їдемо? Розвертайся!
-Я не знаю, як розвернутися. -Що? От дідько.
Гей!
Як можна так їздити?
Вибач, я ще вчуся.
Я позичив мотоцикла в знайомого, аби тебе покатати.
Мене? Чому?
Тебе через мене поранили.
Навіщо ти це зробила?
Хм…
Якби ти постраждав, хтось би дуже засмутився.
Ти хвилювалася за мене?
Здавалося, що тебе заб'ють до смерті. Треба було їм це дозволити?
Крім того, не варто усміхатися й бути добрим до абикого.
Твої друзі дратуватимуться.
-Запрошуєш мене на побачення? -Га?
Що? Я? Запрошую? Кого?
Припини ці дурниці та відвези мене назад. Мені треба на радіостанцію.
Добре.
Поїхали.
Га?
Не заводиться.
Що?
-Гей! -Стривай.
У мене вийде.
Це не так складно.
Ходімо поїмо.
Коли ти прийшов, Пун Вун-Хо?
Хвилину тому.
Піду помию руки. Сідай.
Ти на мене чекав?
Вибач.
Будемо зустрічатися.
Га?
Ти мені подобаєшся.
Ось, випий.
Я тобі подобаюся?
Так.
Чому?
Я не можу тобі подобатися! Це неправильно.
Я можу з'їсти дві цілі піци. Ти з такою поведінкою упораєшся?
Навіть зараз я дуже хочу вкрасти твою їжу.
Лише поглянь. Я можу з'їсти стільки їжі.
Це добре.
Через дорогу є піцерія, мій батько там теж власник.
Справді?
Так.
Я рідко приймаю душ.
Бачиш, яке жирне волосся?
Я не мила його два дні. Маю теж купу лупи.
Я жахлива учениця, на математиці завжди обираю відповідь три,
а ще маю жахливий характер.
Тато каже, йому шкода мого майбутнього хлопця.
І я…
Можу навіть пукати під дитячі пісні!
Вибач.
Мушу йти.
Що це?
Обережно!
Я думав, ти закохалася в Пек Хюн-Джина.
Ні.
Просто він мене цікавить.
Хіба це не те саме?
Це зовсім інше.
Цікавість є цікавість.
А кохання — це…
Кохання — це?
Готово.
Спробуй встати.
Розтягнуту щиколотку легко знову пошкодити.
Наступного разу бий кулаками.
Бувай.
Йон-Ду.
Моє серце теж трохи дивно поводиться.
ЙОН-ДУ, Я МАЛА НАСИЧЕНІ КІЛЬКА ДНІВ.
ГАДАЮ… ХЮН-ДЖИНОВІ ПОДОБАЮСЯ…
ПЕК ХЮН-ДЖИН — БАБІЙ.
А ТОЙ ХЛОПЕЦЬ, ПУН ВУН-ХО…
Байдуже. Я все владнаю.
Тепер добре?
Раз, два…
Ану не суптеся так.
Гаразд, усміхніться.
Ти, з копицею на голові! Патли всіх закривають.
Поглянь на тих, хто поруч. Трохи пригнися.
Раз, два, три…
…тобто я знімаю.
Це екстракт шовковиці. Кьонджу ним славиться.
Лікує від хронічної втоми, гіпертонії, раку, деменції.
Навіть для серця корисний.
Найкращий подарунок вашим батькам.
Чекайте тут. Гаразд?
-Скільки коштує один? -30 000 вон.
Ось 20 000 вон.
Візьміть. Зараз, чекайте.
-Маєте 3000… -Тримайте.
Що?
Ти, справді, якась дивачка.
Коли почнемо зустрічатися, дозволиш послухати, як ти пукаєш під пісні?
Ходи-но сюди!
Агов…
Збожеволів? Як ти міг таке сказати перед усіма?
Я тебе палко кохаю.
Що?
Ти казала, що палко мене кохаєш.
Лише сім'я і Вун-Хо мають мій номер пейджера.
І ти. «Бора Відео».
Я тебе палко кохаю?
Я не розумію, про що ти, тому припини знущатися наді мною і йди.
Дай сюди!
Хочеш, аби я пішов? Не будеш зі мною зустрічатися?
Як мене це дратує.
Глухий, чи що?
Я б нізащо на світі з тобою не зустрічалася! Ясно?
Маю на увазі…
Розслабся. Ти мене лякаєш.
Ми з тобою…
Ходимо до однієї школи… Як це називається?
Згадала, ми однокласники. Ми не можемо бути хлопцем і дівчиною.
Гаразд, будемо однокласниками.
-Віддай. -Ні.
Гей! Це моє.
Не віддам.
Віддай! А то нацькую на тебе свого злючого пса!
-От дідько! -Справді маєш злючого пса?
Так! Я сама, як пес! І що?
Агов, однокласнице! Зачекай!
Я чую всіх, хто не спить.
Добре?
Агов.
Господи.
Понаставляли взуття, не могли прибрати перед сном?
Розвели тут гармидер. Господи.
-Агов, він пішов. -Він пішов.
-Будьмо! -Будьмо!
-Яке гірке пійло. -Жахливе на смак.
Гидота.
Змішаймо з цим?
-Звісно! -Ні.
Це аби Йон-Ду серце підлікувала!
-Віддай. -Це шовковиця!
Чорт забирай. Вона й не знатиме. Боже.
-Можна долити води. -Але ж воно для серця…
Смачно.
Бомбезно!
-Будьмо! -Будьмо!
-Програла! -Програла!
Чорт забирай.
Припини зітхати.
Ти всю ніч зітхала.
Ви взагалі знаєте, що таке кохання?
Серйозно? Боже.
Га?
Ці виродки з глузду з'їхали?
Чекайте-но.
Дякуємо за випивку.
Як вони сміють?
Чекайте.
Я про все подбаю.
Ану не тікайте! Чекайте.
Відчиняйте двері.
Вони в сусідній кімнаті!
Дідько. Іди вже. Сама впораюся.
Відчиніть!
Попалися!
Агов, декан іде!
Хто не спить і галасує?
От шибеники!
Хто здіймає галас серед ночі?
Я чую всіх, хто не спить!
Я чітко висловився.
Хочу, аби ви лягли спати раніше.
Ви не втомилися?
Ми цілий день на ногах.
Спокійно подумайте, як минув сьогоднішній день, і спіть.
Ти п'яна?
Що?
Дати щось від похмілля?
Господи.
Вставайте і зберіться у вестибюлі!
Боже.
Погляньте-но на себе. Взірцеві учні, га?
Поїхали на екскурсію й уночі наклюкалися?
Беріть до рук пакети і збирайте сміття. Мерщій!
Он там сміття.
Однокласнице.
То ось у чому річ.
Що?
Ти про що?
Сфотографуймося разом!
Трохи ліворуч.
Не підходь до мене.
Я не хочу.
Що?
-Усміхнися. -Не вказуй мені, що робити.
Дивіться туди.
Один, два, три.
Надсилаю фото, аби ти його побачила після своєї операції.
Я маю тобі дещо розказати, коли ти повернешся.
Завтра починаються літні канікули.
Гарного відпочинку. Побачимося в другому семестрі.
Я починаю працювати там завтра.
Побачимося.
Смачного.
Ось, тримай.
Смачного.
Якщо хочеш морозива, то не лови ґав.
Швидше, мерщій. Агов, ти вже йдеш додому?
Так. Це твій молодший брат?
Так. Я почала вчити його грати в бадмінтон.
Привітайся. Це Ба-Да.
Привіт.
-Привіт. -Нумо.
Що ви там забарилися? Додому йдете?
Ми в бадмінтон граємо.
Уперше про таке чую. Що це ще за витівки? Ану додому.
Що трапилося?
Діти на вулиці, додому не йдуть.
Вам треба спати.
Вітаю.
Привіт. Ти приятель Бо-Ра?
Не кваптеся, грайте.
Що значить «грайте»?
-Заходьте. Час спати. -Поглянь на мене.
Хочеш маску з огірка?
-Заходьте! -Ходімо, я допоможу.
-Ми не маємо огірків! -Я купив. Ходімо.
Які ще раптом огірки! Серйозно.
Ось, візьми моє.
-Справді? -Так.
Ура!
Заходь до крамниці, якщо хочеш ще.
Агов.
Досить їсти, іди додому.
Дякую за морозиво.
Я потім іще принесу.
Боже.
Нехай би досхочу поласував.
Мабуть, ти не маєш молодшого брата.
Не уявляєш, як він мене дістав.
Маю. Якраз молодшого брата.
-Справді? -Так.
-Скільки йому років? -П'ять.
-Дуже малий. -Так.
Мені цікаво. Хочу його побачити.
Я теж.
Га?
Ти…
любиш сливи?
До речі, що це за місце?
Тут я провів дитинство.
Справді?
Скільки тобі було років?
Від народження до переїзду до Нової Зеландії.
Ти жив у Новій Зеландії?
Так.
Коли мої батьки розлучилися, я повернувся до Кореї з татом.
Мій брат досі живе там із мамою.
Зрозуміло.
Певно, сумуєш за ним.
Ого.
Глянь-но, точно сливи!
Їх так багато, добре вродили!
Я посадив сливу з татом у дитинстві.
Вона квітне навесні.
Квіти не смачні. А от сливи найкращі.
Як же смачно.
Скуштуй одну.
Я так наїлася.
Боже.
Тобі пощастило.
Ти багато чого вмієш
і точно знаєш, що хочеш робити.
Я взагалі не знаю, чого хочу.
У тебе добре виходить одна річ.
«Так чи ні, біп».
Припини дражнити мене, серйозно.
-Га? -Гм.
Маєш гарний голос.
Що?
Твій голос дуже приємний.
Усе гаразд?
Це був ти, чи не так?
-Я цього не робив. -Я знаю, що це ти!
Усе гаразд?
Ось.
Так.
Гм…
Хочеш на вихідних піти зі мною в кіно?
Не хочеш, як хочеш. Бувай.
Бо-Ра.
Побачимося на вихідних.
Бувай.
Йон-Ду, пам'ятаєш, що ти колись сказала?
Якщо тобі хтось подобається, то тобі і вночі не спиться.
Їжа стає несмачною, а коли слухаєш музику — плачеш.
Насправді я добре сплю вночі,
їжа смакує навіть краще, ніж зазвичай, а коли слухаю музику, хочеться танцювати.
Якась дивина. Коли я думаю про нього, серце трохи болить.
Якщо це і є кохання,
то я думаю, що закохалася.
Хлопець, який мені подобається…
Га?
Що з нею не гаразд?
Мамо! Що не так з усім моїм одягом?
Ти сама його вибрала.
-Боже, чому вона… -Коли я це вибрала?
Чому вона раптом скаржиться на свій одяг? Господи.
Агов, однокласнице!
Схоже, ти ходила на закупи. Ідеш на побачення чи що?
Га?
Ого, таки йдеш?
-Що там? Покажи. -Ні, це моє.
-Нумо, покажи. -Ні!
Привіт.
-Ходімо поласуємо морозивом. -Гей!
Мороз…
Агов.
Кім Йон-Ду?
Ось ти де, Бо-Ра!
-Йон-Ду! -Бо-Ра!
Гей!
Йон-Ду.
Мені тебе так бракувало.
Це моя посестра,
Кім Йон-Ду.
Привітайся.
Привіт.
Серце тепер так голосно б'ється!
Теж помітила? Я ніби заново народилася.
Ти така хоробра.
Я сумувала за тобою.
-До речі… -Що?
Я думала, моє серце зупиниться.
Я й не гадала, що так скоро натраплю на Хюн-Джина.
Навіть у робочій уніформі він мав такий бомбезний вигляд.
-У фартуху? -Так.
Скільки він там уже працює? Чому ти про це змовчала?
То був Пун Вун-Хо. Пек Хюн-Джин був у сірій сорочці.
Ні. В уніформі був Хюн-Джин.
-Що? -Га?
Стривай.
Дивись.
ХЮН-ДЖИН
Га?
Усе пішло шкереберть.
То ти весь час збирала інформацію про іншого хлопця?
Боже, стривай.
Пун Вун-Хо, Пек Хюн-Джин.
Пек Хюн-Джин, Пун Вун-Хо.
ХЮН-ДЖИН
Я вже збиралася заскочити до тебе.
Аби відновити мій інтернет знадобиться кілька днів.
Чим більше я про це думаю, тим кумеднішою здається ситуація.
Що ми робили весь цей час?
Така рада, що Пек Хюн-Джин і Вун-Хо побратими. Якби він не…
Йон-Ду.
Я маю тобі дещо сказати.
Щось сказати?
Що саме?
ХЮН-ДЖИН: НОТАТКИ
ЦЕ ТАЄМНИЦЯ НЕПРОЧИТАНІ
ЦЕ ТАЄМНИЦЯ
ВИДАЛИТИ
Вун-Хо!
Ти, певно, здивований.
У Бо-Ра термінові справи, вона не могла зв'язатися з тобою. Прийшла я.
Що сталося?
Гадаю, батько Мадам травмувався, і вона попросила Бо-Ра допомогти на фермі.
Ти знаєш, що Бо-Ра — вірна подруга.
Гм…
Дякую за те, що ти тоді зробив.
Гадала, що більше ніколи тебе не побачу,
але я така рада знову тебе бачити.
От брехуха. Казала, що буде весело.
Замовкни та збирай виноград.
А як ні, то я всім скажу, що дала тобі гарбуза.
Слухай-но.
Ти була мені небайдужою,
але це не означає, що ти можеш мною потурати.
Ти й гадки не маєш, з якої я шляхетної сім'ї…
Ти ж цей виноград і не помила!
Ти щось від мене приховуєш?
Га?
Що приховую?
Що в тебе з Пек Хюн-Джином? Це підозріло.
А якщо ми пізніше ходитимемо на подвійні побачення?
Мені до нього байдуже.
До речі, Вун-Хо завжди такий привітний?
Він уважно мене слухав,
заплатив за вечерю
й усміхався мені!
Сподіваюся, це не сон.
-Він справді так робив? -Так!
А Пун Вун-Хо як себе поводить?
Хм…
Не знаю. Не дуже…
Якась ти непривітна. Хіба ви не разом у радіоклубі?
Тобі варто приділяти більше уваги своєму другу.
Обіцяла допомогти мені з ним зійтися.
Спробуй згадати.
Що йому до вподоби?
Не знаю…
Чекай.
Маєте одне повідомлення. Аби прослухати, натисніть один.
Це я, Пун Вун-Хо. Передзвони.
Хто це?
Га?
Гадаю, номером помилилися.
Гаразд. Повертайся.
Привіт.
Це Бо-Ра.
Чому забарилася?
Я вже давно тобі пишу.
Ну…
Що це за номер телефону?
Ти з таксофона мене набрала?
Га?
Що перед твоїм домом?
Так.
Чому питаєш?
Починай лічити до десяти.
-До десяти? -Так.
З якого дива?
Ну ж бо.
Один, два, три, чотири.
Надто швидко. Повільніше.
П'ять.
Шість.
Сім.
Вісім.
Дев'ять.
Десять.
Відтепер набирай цей номер.
Не змушуй подругу робити все за тебе.
Вона ж твоя посестра!
Кажуть, ти з дитинства хлопцям стусани роздаєш.
Подобається ногами, а не руками їх молотити?
Мабуть, добре, що ми малими не познайомилися.
Вун-Хо.
Я навмисно сьогодні не прийшла.
Га?
Вибач.
Здається, я помилилася.
Я про тебе, як про хлопця, ніколи не думала.
Вибач, якщо ти не так зрозумів.
На Бо-Ра.
Я маю йти.
Це я, Вун-Хо.
Не думаю, що зможу сказати тобі прямо, тому пишу.
Я вперше тебе побачив цієї зими.
Я зустрів тебе, щойно прибув у Чхонджу.
Ти, мабуть, і не пам'ятаєш.
ЛЮБОВНА ІНТРИЖКА
Дякую!
Бо-Ра. Що сталося? Ти…
-Нічого! -Що сталося?
Ти так швидко втекла. Мене аж зацікавив той фільм.
Переїхавши до Кореї…
Я ПОЇХАВ У СПРАВАХ
…Я майже не мав причин усміхатися.
Чудово пасує.
До кінця шкільного року носитимеш мою.
-Приміряй. -Дякую.
Зупиніть автобус!
Потім я знову зустрів тебе.
Дівчина не встигла, за автобусом біжить!
-Твоя непередбачуваність… -Чому?
Раптом привернула мою увагу.
Ось наша тхеквондистка. Запізнилася, бо розбивала дошки?
Ти така вправна в тхеквондо. Який маєш пояс?
-Я? -Так.
У мене сьогодні немає пояса.
Я не про те.
-І я зрозумів… -Зрозуміло.
Я щоразу всміхався, коли дивився на тебе.
«Час, як брехня» Тоя.
Дякуємо, що відповіли на наше опитування.
Після гудка вкажіть номер вашого пейджера.
Біп.
На Бо-Ра?
Хто це?
Ніхто.
Але тебе завжди цікавив лише Пек Хюн-Джин.
Я сильно ревнував,
і мені іноді було боляче.
Не знаю, чи ти здогадувалася про мої почуття.
Маєш гарні очі,
чудовий ніс
і звабливі губи.
Нікуди не годиться.
Ти мені подобаєшся.
Ти сказала щось дуже важливе,
але забула про це,
наче розмови й не було.
Ти говорила зі мною?
-Що? -Чи переплутала мене з Хюн-Джином?
Я стільки разів хотів спитати тебе…
-Пун Вун-Хо! -Але не міг змусити себе це зробити.
Що?
-Що робиш? -Не хотів, аби мене скривдили.
Скуштуй.
Тепер я знаю, що ти відчуваєш.
Мені треба повернутися до Нової Зеландії.
Але я обіцяю повернутися.
Ти мені подобаєшся, На Бо-Ра.
Вун-Хо!
-Як справи? -Добре.
-Що ти робив на канікулах? -Працював тощо.
Однокласнице.
-Потім підемо до крамниці. -Авжеж.
Кожна пара має завершити знімання відео.
Чудово попрацювали.
-Можете йти. -Дякуємо.
Якщо тобі незручно, я попрошу іншого партнера.
Не хвилюйся.
Шкода, але у 21-му столітті може настати кінець світу.
Пророцтва Нострадамуса завжди збуваються.
Що? Я не матиму побачень наосліп у коледжі?
Збираєшся в коледж заради побачень?
Так!
-«Так»? -Так.
-Так? -Так.
Агов.
Можеш просто взяти інтерв'ю?
Чудово попрацювали.
Ви закінчили?
-Так. Маємо відредагувати. -Ох.
Але шкільне обладнання старезне, тому я трохи непокоюся.
О, я маю знайомих на радіостанції Сеула.
Спитати в них?
ЧХОНДЖУ СЕУЛ
Заходьте.
Сідайте.
Привіт.
Що ти тут робиш?
Я знаю Сеул, як свої п'ять пальців.
Отже, ці два кадри можна поміняти місцями цією кнопкою.
Аби не було різкого переходу, треба дуже обережно опустити цей важіль.
Ого.
Кадри перекриваються, буде краще, якщо рухи будуть плавними.
Сьогодні запрошу Вун-Хо на побачення.
-Сьогодні? -Так.
Ось що мені дав дядько! Квитки до парку атракціонів.
Допоможи мені побути з Вун-Хо наодинці.
-Звісно. Випий. -Так.
Ходімо.
-Чому? -Ходи сюди.
Станьте ближче. Раз, два…
Спробуємо інший атракціон.
-Чому? Я хочу на цьому покататися. -Швидше.
-Агов! -Нумо. Ходімо, Йон-Ду.
-Що не так? -Цей атракціон відстій.
Буде весело!
Це так весело!
Хіба не весело?
Дивись.
Ти колись так катався?
Ні, уперше.
Дуже весело.
Ого! Швидше!
Гей, припини!
Чому?
Йон-Ду. Один, два.
НЕ ДЛЯ БОЯГУЗІВ
Йон-Ду, виберемо щось інше.
Гей, іди сюди.
Іду.
-Що виберемо? -Через мене й не розважимося.
Ні, усе гаразд. Чому це через тебе?
Ідіть на які хочете гірки. Я просто подивлюся.
Так і зробимо? Хто хоче на американські гірки?
-Гей! -Що?
Зовсім не маєш почуття такту?
Бора, іди з ним. Ти ж дуже хотіла покататися на американських гірках?
Я почекаю тут.
То що, так і зробимо?
Покатаємося на американських гірках.
Ви можете посидіти тут і відпочити. Ходімо.
Що з тобою? Ти постійно змінюєш рішення.
-То ти не хочеш на гірки? -Хочу!
Посидимо тут?
Звісно.
Може, обійдемо навколо й подивимося?
Йон-Ду.
Вибач,
але я теж хочу покататися на гірках.
Схоже, буде весело. Правда?
Так.
Дозволь я проїдуся.
Пропустіть.
Чому ти повернувся?
Вун-Хо сказав, що хоче поговорити з Бо-Ра.
З ним усе буде гаразд?
Що ти маєш на увазі?
Пун Вун-Хо боїться висоти.
Що?
Тоді чому…
Вони одне одному припали до душі.
Що сталося?
Я…
Я боюся висоти.
Що?
Тоді навіщо ти сюди заліз?
Я хотів бути з тобою.
На Бо-Ра! Ти мені подобаєшся!
Піду принесу води чи що.
На Бо-Ра.
Я хотів тобі зізнатися, перш ніж поїхати.
Ти кудись їдеш?
Я скоро повернуся до Нової Зеландії.
Чудово.
Ти справді…
Справді так думаєш?
Ти сказав, що сумуєш за братом.
Отож… я їду.
Гадав, що ти засмутишся. Добре, що ні.
Дякую за все,
На Бо-Ра.
Ти, мабуть, утомилася за день. Не голодна?
Коли повернемося додому, можемо…
Що сталося? Тобі боляче?
-Нічого не хочеш мені сказати? -Що?
Тобі подобається Пун Вун-Хо?
Чи не так?
Чому ти мені не сказала?
Це було до твого повернення.
Просто…
Трохи…
Він мені більше не подобається.
Звідки мені знати, що ти не брешеш?
Ти ж весь цей час мені брехала!
Чому ти таке кажеш?
Я ненавмисно.
-Це все для тебе… -Для мене?
Ти таки безсоромна, На Бо-Ра.
Зробила з мене дурепу й кажеш, що це для мене?
Робила це не для того, аби тобі стало краще?
Йон-Ду.
Що ще я мала робити?
Я знаю, як тобі було важко, коли ти поїхала до Америки.
Я знаю, як ти почувалася.
Я знаю, як він тобі подобався і як сильно ти хотіла його бачити.
То як я могла тобі в такому зізнатися?
Я не хотіла, аби мої дурні почуття і якийсь хлопець, зруйнувати нашу дружбу…
Це ти…
затіяла це через якогось хлопця.
Серйозно…
Мені дуже подобається Пун Вун-Хо.
Але якщо він стоїть на заваді нашій дружбі,
я готова від нього тисячу разів відмовитися.
Для мене ти теж на першому місці.
Знаю, ти завжди про мене піклуєшся, бо я хворію.
Але я твоя подруга, а не пацієнтка, про яку треба подбати.
Так, тату.
Я знову запізнююся.
Ти закінчив пакувати валізи?
Ще ні.
Виліт наступного тижня,
тож збирайся заздалегідь.
Тату.
Ти точно не пошкодуєш?
Будеш у Новій Зеландії, слухайся матері,
і подбай про брата.
Вибач.
Мені шкода, Бо-Ра.
Гадаю, Йон-Ду трохи втомилася. Вона зараз не хоче розмовляти.
Ви посварилися?
Ні, справа не в тому. Я зателефоную пізніше.
Звісно.
НОТАТКИ ПРО ХЮН-ДЖИНА
ВИДАЛИТИ (1)
ЦЕ ТАЄМНИЦЯ
Мені подобається…
Пун Вун-Хо.
Я рада, що ти перша, з ким я говорю про свої почуття.
Може, дружба й кохання не такі вже й різні.
Не забувай, що ти завжди посідаєш перше місце в моєму серці, Йон-Ду.
Вун-Хо.
Ти мені дуже подобаєшся.
Йон-Ду.
Зараз, може, це й недоречно,
але ти теж подобаєшся Бо-Ра.
Що ти маєш на увазі?
Бо-Ра збрехала про свої почуття через мене.
Вона така.
Вона сама може з'їсти дві цілі піци, але коли ми разом, їсть два шматочки.
Якщо я кажу їй їсти більше, каже, що сита.
Але вона очима пожирає піцу.
І їй подобається гурт Fin.K.L.
Але коли я поруч, прикидається фанаткою S.E.S.
Вона не могла мені сказати, бо я фанатка S.E.S.
І це ще не все.
Я знепритомніла на пікніку, бо мене налякала жаба,
а Бо-Ра знесла мене вниз на спині зі схилу гори Вуам.
Їй тоді було лише 12 років.
Навіть якщо вона й сильна, я певна, що була важезною.
Але вона сказала, що все добре.
Не могло такого бути.
Хіба вона не дурепа?
-Ба-Да! -Один, два.
Ба-Да, ні!
Мамо.
Повільно.
-Ба-Да, любий! -Не поспішайте.
-Мамо, ходи сюди. -Обережно.
Ба-Да.
На Бо-Ра!
Це я, Вун-Хо.
Я завтра їду.
Я дещо для тебе маю.
Я почекаю біля твого будинку.
Нічого серйозного. Побуде в лікарні день, а потім можна виписувати.
-Справді? То все гаразд? -Господи.
Так, усе гаразд.
-Дякую. -Дякую.
Іди додому поспи. Ми з мамою можемо залишитися тут.
Ні. Що, як він образиться, бо мене не буде, коли він прокинеться?
Боже, ви ж із ним постійно б'єтеся.
Ти ж його старша сестра.
-Поквапся. -Я така сонна.
Ну ж бо!
Ходімо.
На Бо-Ра.
-Агов. -З Ба-Да все гаразд?
-Ти їла? -А ти як гадаєш?
-Я принесла перекусити. Нагодуємо її. -Так, добре.
-Що це було? -О ні!
-Господи. -Кім Йон-Ду!
Йон-Ду!
Йон-Ду! Тримайте її.
Швидше. Тримаєте?
Йон-Ду.
Прийди до тями, Йон-Ду!
Тримайся, Йон-Ду.
На Бо-Ра, дурепо.
Опусти мене. Усе гаразд.
Га?
Усе гаразд, Йон-Ду?
Я так прикидалася, що ледь дуба не дала. Забула, що я мала операцію на серці?
Що? Навіщо ти це зробила?
Ти його так відпустиш?
Хюн-Джин чекає на вулиці.
Зі мною все гаразд. Біжи вже.
Я мав би бути головним героєм, але я просто водій, так?
Вважай це за честь.
Сідай.
Дякую.
Га?
Вун-Хо!
Скоро на платформу прибуває потяг Мугнгвахо – Сеул.
Пасажирів, які сідають на потяг Мугунхвахо – Сеул,
просимо пройти до четвертої платформи.
Пун Вун-Хо!
Вибач.
За що?
Вибач, що не прийшла, коли запросила тебе подивитися фільм.
Я завжди робила щось інше, поки ти знімав,
і з'їла забагато слив. Вибач.
Коли ти сказав, що їдеш,
я насправді дуже засмутилася,
але вдавала, що все добре. Мені за це теж шкода, Вун-Хо.
Насправді я почувалася не так.
Але я сказала, що ти мені не подобаєшся,
а це теж брехня.
Вибач.
Чому ти смієшся?
Чого так перепрошувати?
Просто скажи, що я тобі подобаюся.
Як я можу тут таке сказати? Мені буде соромно.
Ми ж у людному місці…
Я був щасливим
із тобою кожної миті.
Ти мені подобаєшся.
Ти мені теж.
Що?
Я тебе не чую!
Ти мені подобаєшся!
Ти теж мені подобаєшся!
Ти мені дуже подобаєшся!
Зачекай на мене трохи. Я скоро повернуся. Обіцяю.
Мушу йти.
Не плач.
Добре?
Ось так ми й попрощалися.
ЛИСТ У 21-ШЕ СТОЛІТТЯ
Почнімо двадцять сьомий фестиваль «Вуам»!
ЛИСТ У 21-ШЕ СТОЛІТТЯ
Це я, Вун-Хо.
Жити тут досить весело.
Я зазвичай проводжу багато часу з братом.
Якщо в новому 2000-му році не настане кінець світу,
я зразу ж напишу тобі електронного листа.
Заплатиш.
-Як там Хюн-Джин і Кім Йон-Ду? -Нізащо.
-Газовану воду… -Газовану воду…
Який смак?
-Помаранча… -Помаранча…
І не починай. Ти б їх бачив.
-Чуєш публіку? -Десять, дев'ять…
-Відраховують. -Вісім.
-Сім, шість, п'ять. -Сім, шість, п'ять.
-Чотири, три, два, один! -Чотири, три, два, один!
Це перший день 2000-го року, що знаменує початок нового тисячоліття.
Кінця світу не сталося.
Новий рік тут настав чотири години тому. Вітаю з 2000-им роком.
Як ти й казав, слива цвіте.
Цвіт сливи гарний, а плоди ще кращі.
Я хочу вступити до факультету журналістики й телебачення в Сеулі.
Сподіваюся, наступного року ми будемо навчатися разом.
Ти вступила!
Бо-Ра вступила!
Справді?
Справді!
-Що таке? -Любий, Бо-Ра вступила!
Справді?
ОБНОВИТИ
ПЕРЕВІРИТИ ВХІДНІ ЛИСТИ НЕПРОЧИТАНІ: PUNGWH2000
З тобою ж нічого не сталося? Чекатиму на відповідь.
Наразі не можу відповісти на дзвінок.
Якщо вам щось потрібно, залиште повідомлення.
Я чекала,
але більше не мала звісток від Вун-Хо.
-Ти поклав аптечку? -Так!
А щось для травлення?
-У якій вони валізі? -Я поклав їх сюди.
-Чекай. -Ти бачила, я їх пакував.
-Я вже їду! -Гаразд, їдь.
-Ідіть у дім. -Бувай.
Спочатку тебе проведемо.
-Ідіть уже. -Їдь.
-Серйозно.
Уперед! Боже.
-Їдь. -Ідіть назад.
-Подзвони, коли приїдеш. -Добре.
-Бо-Ра. -Бо-Ра.
-На Бо-Ра! -Заняття закінчилися?
-У нас — так. -Ходімо.
-Ти довго чекала? -Голодна?
-Що хочете? -Страв західної кухні.
-Західної? -Як щодо пасти?
-Пасти? -Звісно.
Неподалік — кафе зі смачною пастою.
-Коли? -Там треба довго чекати столика.
-Поквапмося. -Так.
Спочатку скажіть, на якому ви курсі та що вивчаєте.
Привіт. Я Банг Юрі. Я вивчаю біологію, старшокурсниця.
-Бо-Ра. -Скажіть, що вивчаєте…
Поквапся, часу мало.
-Першокурсникам… -Добре.
-Що в предметі цікавого? -Ходімо.
У повсякденному житті я поступово перестала думати про Вун-Хо.
Сприймай його серйозно.
Не відмовляй йому, якщо схоче зустрітися. Гаразд?
Добре. Я зателефоную пізніше.
Привіт.
-Ви прийшли на побачення наосліп? -Так.
Вибачте, я трохи спізнився.
Усе гаразд.
Я На Бо-Ра. Вступила до коледжу у 2002-му році.
Бо-Ра. Яке гарне ім'я.
Мене звуть Вун-Хо. Чон Вун-Хо.
Ох…
Трохи незручно, так? Я теж уперше на побаченні наосліп.
Мій друг спонукав мені піти, тож я пішов. Не знав, що такі пригожі…
Що?
Пані На.
Вибачте. Я нічого поганого не зробив.
Вибачте.
Пані На, прошу, припиніть плакати.
Випийте води.
Вибраний вами номер не працює. Перевірте номер і спробуйте ще раз.
Справді, я тепер тебе забуду.
Я більше не чекатиму.
Ти для мене помер.
Навіть якщо ти з'явишся пізніше і скажеш, що сумував,
я нізащо з тобою не зустрічатимуся!
Мені тебе теж не бракує!
Проживи щасливе життя, виродку!
Мамо.
Тату?
ВУАМ ГРІН КВ. 2 ВИГЛЯД РЕКОНСТРУКЦІЇ ЗВЕРХУ
ВІЧНА ВЕСНА. ПРИСВЯЧУЄТЬСЯ СВІТЛІЙ ПАМ'ЯТІ ПУН ВУН-ХО (1983-2001)
Під час переїзду я знайшов пакунок, який Вун-Хо сховав.
Минуло понад 15 років після його смерті.
Спершу я морочив голову, чому він сховав цю відеоплівку.
Але це була не просто відеоплівка.
Мені здавалося, я маю її надіслати,
тому я зв'язався з вами й навіть організував виставку.
Вибачте, якщо вам було незручно на неї дивитися.
Зовсім ні. Дякую за запрошення.
Якби не ви,
я б на нього ображалася
все життя.
Я раніше дуже вас ненавидів, Нуно.
Думав, Вун-Хо через вас повернеться до Кореї.
Але готуючи виставку, я стежив за його поглядом.
Зрештою, куди б я не глянув,
я завжди бачив вас.
Я відчував, що він вас кохає,
тут і сліпому видно.
Тож я дуже хотів передати
вам почуття брата.
Завдяки цьому я дізнався,
що найщасливіші миті в короткому житті Вун-Хо
проминули саме з вами поруч.
Дякую,
що подарували йому щасливі спогади,
що не забуваєте його.
Як я могла
забути Вун-Хо?
Господи.
Яка доля спіткала ці відеокасети? Колись усі так хотіли їх дивитися.
Ти колись ховалася, аби подивитися порно, пам'ятаєш?
Коли це я таке робила?
Думаєш, я не бачив, як ти нишком брала порно, коли приходили подруги?
-Я заплющував на це очі. -Неправда.
Ну ж бо, я все знав.
Чому мамі так подобається новий будинок?
Дай їй спокій.
Коли ми приїхали сюди, я їй пообіцяв
заробити купу грошей і переїхати до нового будинку.
Ми так довго тут жили.
Гей, не чіпай їх.
Чому?
Ми дивилися ці фільми, коли зустрічалися.
Потім їх буде важко знайти.
Ти досі так сильно кохаєш маму?
Хотілося б, щоб усі хлопці були такими, як ти.
Ти вмієш обирати чоловіків.
Ходімо.
-Тату. -Так.
У нас іще десь завалявся відеомагнітофон?
ФРАГМЕНТИ ЗАПИСІВ СІЧЕНЬ 1999, ЗАПИСАВ ВУН-ХО
ФРАГМЕНТИ ЗАПИСІВ
З тобою все гаразд? Як справи?
Ти знову плачеш,
Бо я не з тобою?
Ти говорила зі мною
Але я тебе більше не бачу
Тепер…
Ну ж бо, Ву-Чанг, я теж хочу спробувати.
Так гарно.
Якщо тобі випаде нагода, лише раз…
Тьху.
На Бо-Ра!
Привіт.
Ідіть сюди, хвилі!
Припини!
Гей! Ти знову мене дражниш?
-Дідько. -Ой.
Я люблю вас, учні нашої старшої школи.
Станемо людьми, які роблять усе в їхніх силах за цих обставин.
Що з твоїм волоссям?
Ви завжди кричите на мене за волосся.
Бігом на заняття!
Навіть якщо настане кінець світу, не всі ми помремо.
Знайди собі привабливого хлопця.
Ти й досі красень, так?
Я так і знав.
Цікаво, чи я зустрічаюся з першим коханням.
Сподіваюся, мої батьки будуть здоровими,
а Ба-Да краще мене слухатиметься.
І…
здоров'я Йон-Ду покращиться.
Що Чорт Забирай і Мадам не матюкатимуться й не скиглитимуть.
І…
Що у 21-му столітті
я буду чеснішою людиною.
Джозефе.
Агов, Джозефе.
Ну ж бо, Пун Джун-Хо. Послухай старшого брата.
Чому ти такий неслухняний?
Ні, не їдь.
Не кидай мене заради На Бо-Ра!
Бо-Ра старша за тебе. Називай її Нуною.
Ти повертаєшся до Кореї.
Я часто тебе відвідуватиму, гаразд?
Щоразу привозитиму комп'ютерні ігри.
-Справді? -Так. Згода?
Добре.
А зараз
подивися в камеру.
Нуно Бо-Ра, привіт.
«Привіт»? Сьогодні новий рік.
З новим роком.
Скажи корейською.
Скажи: «Нуно Бо-Ра, щасливого нового року».
-Ясно? -Зрозумів.
Добре.
Гаразд, а тепер усміхнися.
Щасливого нового року, Нуно Бо-Ра.
Молодець.
Знаєте?
Дівчина, яка працює з Вун-Хо, дуже гарна. Але…
Гей.
Я маю рацію!
Якісь дурниці верзе.
Фух.
Стривай.
Якщо я це зроблю…
Бачиш?
Настало 21-ше століття.
Прокинувся о четвертій ранку, аби тобі це показати.
У Кореї зараз друга година ранку.
Ти, мабуть, спиш.
Зачекай ще трохи. Я скоро до тебе приїду.
Хочу побачити тебе,
Бо-Ра 21-го століття.
ДІВЧИНА ХХ СТОЛІТТЯ
Переклад субтитрів: Юлія Никоненко