Készüljenek fel a minden eddiginél magával ragadóbb játékélményre! Infinity.
Üdv! Nanette vagyok. Nanette Cole. Maga Robert Daly, ugye?
Igen.
Csak szerettem volna kifejezni a csodálatomat az embernek, aki igazából
megalkotta az Infinityt. Az egész egy gyönyörű kód.
Átvesszük a részleteket.
Hú, bocs, minden oké?
De durva!
- Igen. Az Űrflotta. - Hű!
Ez egy tévésorozat.
Szálljon fel a USS Callister fedélzetére! Oké.
Ne légy vele túl kedves, mert eléggé bámulós.
Kösz, Shania!
Ho-hol vagyok most?
- Felkerültél Robert Daly hajójára. - A USS Callisterre. Mi vagyunk a hűséges
legénység, és úgy tűnik, csatlakoztál.
Daly készített egy megegyező digitális másolatot mindannyiunkról, a DNS-ünkből,
amit valahonnan begyűjtött.
Feltöltött a gépére, és bumm, meg is jelentél a játékban.
Digitális klónként.
Maguk nem csak szégyentelenek, gusztustalanok is.
Igen, kapitány.
Igenis, kapitány.
A féreglyuk! Ez itt a karácsonyi patch, ami elkezdte installálni magát. Mi van, ha
- belerepülünk a lyukba? Szabadok lennénk. - Hol van a USS Callister?
Pályára állt.
- De hát hová tart? - Az update-féreglyukba.
A kurva életbe!
Kúródj meg, te fasz!
Gyerünk, gyerünk!
Most már nem Daly gépén vagyunk. Hanem a felhőben.
És hol lehet Daly?
Kilépés! Lépj ki a játékból! Lépj már ki, baszd meg!
- Na és most mi lesz? - Végtelen számú
univerzum áll rendelkezésünkre.
Szentséges szűzanyám!
FEKETE TÜKÖR
Cole hadnagy! Üdvözöljük! Legénység: bemutatom a csapat új tagját,
Cole tudományos tisztet. Kérem, foglaljon helyet!
Nem.
Én vagyok a kapitány, és a parancs az parancs.
Menjen, és szopja le magát!
Ó, jaj! Nem lát? Nem kap levegőt?
Akár örökre is így hagyhatom, ha ahhoz van kedvem.
Örökre levegő után kapkodna
egy nem létező szájjal.
Kapitány! Kapitány!
Nanette, ott vagy?
Igen.
Kérlek, gyere a hídra! Találtunk egy jó célpontot.
Oké. Rögtön indulok.
Jézus Mária!
Nézte valamelyikőtök a tegnapi Wrexham-meccset?
Nem vagyunk oda a fociért.
Ja, főleg a walesi fociért.
Vágod?
Pedig nagyon állat volt. Kettő-nullás hátrányból...
Tényleg rohadtul nem érdekel.
Francba! Hol van már az embered, haver? Elmúlt nyolc, kezdjük már az akciót!
Morris azt mondta, jön, ha megette a lasagnáját.
Hé! Valami közeleg.
Ez biztos a haverod. Na végre.
De még nem csatlakozott.
Fel a kezekkel!
Fegyvert eldobni!
Nem akarunk bajt. Nekünk csak a kreditek kellenek.
Kik vagytok? Miért nincs játékos tagetek?
- Egyikőtök nem Morris? - Adjátok át a krediteket, most!
Nem Morrisék.
A krediteket! Most!
Mindenkin van azonosító. Szóval hogy lehet...?
- Hé, mi a franc, haver? - Ne már!
- Kérjük a kreditet, most! - Oké, oké, oké, oké.
Oké, oké.
- Adjátok át! Szépen lassan! - Add át!
Tökre elrontjátok a játékot.
Számunkra ez nem játék.
Ez meg mit jelent?
Hó, hó, te-te vérzel. Hisz ebben a játékban nincs is vér.
- Add már oda a rohadt kreditet! - De most komolyan! Ez vér!
A kreditet! Most!
Ezt jelenteni fogom. Bármit is csináltok, kitiltanak. Mindkettőtöket! Genyóládák!
És kit jelentenél? Nincs azonosítónk.
Ne, ne, ne, ne, ne!
ISMERETLEN JÁTÉKOS MEGÖLT
- A picsába! - Vigyázz a szádra, Jonathan!
Bocsi, anya!
Dudani, vigyél vissza!
Teleportálás.
- Hogy ment odalent? - Rázós volt a helyzet.
Ó, lövöldözés is volt? Én kilyuggattam volna őket.
Bamm-bamm! Mint a gengszterek.
Megsérültél. Mi történt?
A bimbót elkerülte. Nem vész. Ami a legfontosabb,
hogy jó sok pénzt szereztünk. Egész pontosan...
KREDIT BEOLVASÁSA
- Harmincnégy kreditet. - Azzal nem jutunk messze.
- És a lőszerünk is fogyóban. - Nagyon durván monetizálják a
játékot. Minden megdrágult.
- Még itt se lehet megélni. - Én biztos többet ki
tudtam volna szedni belőlük.
De csak ennyijük volt.
- Mi? Ez baromság! Ne mondd már... - Srácok, srácok, srácok! Hé, hé! Nem erre
számítottunk. De néhány napra azért ez is elég, igaz, Kabir?
Igen.
Igen. Jó. Oké. Szóval koncentráljunk erre! És menjünk tovább!
Legközelebb többet szerzünk. És igen.
Bekötözzem a cickód?
Mi? Ne. Csak súrolta. Bekötözöm a szobámban.
És tartok öt perc szünetet, aztán megbeszéljük, hogy hogyan tovább.
- Rendben, kapitány. - Rendben, kapitány.
Hogy kötözi be valaki a cicijét?
Hé! Hé! Mi volt ez az önámító duma? Hiszen majdnem meghaltunk.
De nem.
De mindennap egyre rosszabb. Többen vannak. Fegyverekkel.
Igen, tudom.
Szóval, mi a terv? Továbbra is kirablunk másokat, és próbálunk túlélni?
Kredit nélkül nem éljük túl.
Nanette, most már lehet, hogy kreditekkel se éljük túl.
Azt hiszed, hogy ezzel én nem vagyok tisztában?
Én nem ezt próbálom mondani.
Shania épp a szemem láttára robbant szét, kábé egy hónapja. Nem tudom,
te hogy vagy vele, én még mindig érzem a vérét.
Mindenkinek fájt, hogy elvesztettük. Oké?
Próbáltam más megoldást találni, de nem ment.
Minden rohadt nap számolgatom az esélyeinket.
Harmincmillió játékos áll szemben velünk, ötünkkel. Meg vagyunk lőve.
Ezt nem éljük túl. Mondjam ezt a többieknek?
Én csak azt mondom, hogy ha hiú reményeket keltesz bennük,
az nem túl jó ötlet, kapitány.
Hát, nem én kértem ezt a munkát. Ha egyetlen gombbal visszatérhetnék
a valóságba, megnyomnám. Mindenki, nem?
Tizenharmadik emelet. Üdvözöljük a Callisternél!
Bocsánat, elnézést kérek!
Elena, be tudnál...?
Miattad purcant ki.
Mi?
A te hibád, hogy kipurcant.
- Nem, ami Robert Dalyvel történt, azt nem... - A kártyád kipurcant,
mert nem újítottad meg.
A kártyám!
Havonta meg kell újítani.
Kaphatnék egy ideigleneset?
Bocsi, teljesen kiment a fejemből.
Ez-ez amúgy mi?
Megemlékezés Mr. Dalyről.
Már több hónapja meghalt. Miért most?
Mr. Walton tette ki ma reggel. Biztos az újságírónak.
Újságírónak?
New York Times-os. Nemsokára itt lesz. Na, kell a kártya?
Köszönöm!
Szívesen.
Készüljenek fel a minden eddiginél magával ragadóbb játékélményre! Infinity.
Helló, csinálnék egy kávét. Kérsz valamit?
- Nem kérek, de köszi! - Biztos? Csak mert...
- Azta! - Ó! Minden oké?
Igen.
- Tuti? Kell segítség? - Aha. Nem, minden oké, Karl.
Akkor segítek így.
Kö-köszi, Karl!
Rám mindig számíthatsz.
Ühüm.
KIRABOLT KÉT JÁTÉKOSAZONOSÍTÓ NÉLKÜLI GENYÓLÁDA
Mr. Walton?
Nem hallottam kopogást. Kabir, volt kopogás? Tud kopogni?
- Ez fontos ügy. - Nagyon sok a dolgom, szóval
megtenné, hogy később zaklat?
Egyre több panasz érkezik a névtelen játékon belüli rablókról. Dühösek a
játékosok. Lelövik őket, pénzt veszítenek.
Egy videójátékban előfordul az ilyesmi.
- De az elkövetőknek nincsen azonosítójuk. - Na és?
Az lehetetlenség.
Ha nincs azonosítójuk, akkor nincs előfizetésük se.
Nincs.
Miért nem ezzel kezdte, Kabir? Hány ingyenélő faszról beszélünk?
- Most épp? - Ühüm.
Kettőről.
Kettőről?
A legjobb tudomásom szerint.
Ugyan már!
Nem a pénz a lényeg, hanem hogy nem lehetséges.
- Ez komoly dolog. - Megjött a vendége.
Kérem, küldje be!
- Uram, ezek a... - Köszönöm, hogy ezt megosztotta, de most
főnöki dolgaim vannak. Szóval megtenné, hogy nem is tudom, békén hagy?
Oké.
Nem kérsz egy kávét?
Nem, Nate. De kösz!
Oké. Pont, ahogy begyakoroltad. Gyerünk! Mr. Walton?
Ó!
- Jó a leheletem? - Mentolos. Szóval, gondolkodtam.
Gyakornok vagyok itt már kábé másfél éve, és úgy érzem, talán itt az ideje,
hogy több felelősséget kapjak. És tudja, érdekelne, hogy ön
- mit gondol erről. Igen? - Húha! Igen, igen, igen. Igen.
Nagyon jólesne egy szójás latte. Cukor nélkül.
Helló!
- Üdv! Kris El Masry. New York Times. - Igen. Persze. James
Walton. Kapitalista seggfej.
Mondja csak, mit szeretne? Kávét? Teát?
Masszázst?
- Nem, nem, nem. Megvagyok. Tényleg. - Jól van.
- Oda üljön le! Az kényelmes. - Oda?
Egyvalami nem világos. Ez most a techrovatba fog kerülni vagy a kultúrába?
- Mert én az utóbbira szavazok. - Nem, simán a hírekbe.
Hű, baszki! Ez remek. Remek. Imádom. Szerintem maguk a legjobbak a hírek terén.
- Ja. - Tényleg?
- Igen, igen. - Ó, az jó.
KAMERA FELÜLÍRÁSA
- Ne már! - De.
Király. Oké. Megengedi, hogy ezt felvegyem?
- Azt hittem, már veszi is. - Nem. Bocsánat!
- Elmondjam újra a gitáros sztorit? - Kösz, nem kell. Megvan. Szóval... Oké. Már
megy. Rögzít mindent. Oké. Jól van. Nos, természetesen Robert Dalyvel szeretném
- kezdeni. Láttam a megemlékezést odakint. - Kezdjük! Megy már?
Ó, igen, képtelen vagyok levenni.
Igen. Ez egy nagyszerű kép kettejükről.
Ó, ez itt? Tizenkét éve készült. Nézze csak! Az úttörők. Batman és Robin.
Én vagyok Batman.
Be kell valljam, Bob halála arra ösztönzött engem, hogy építsek az ő
hagyatékára. Tudom, meghalt, de mindig itt lesz, az Infinity szívében.
Igen.
- Ez a mi valóságunk. - Beszélgessünk az Infinityről!
Beszélgessünk a történelem legmagávalragadóbb multiplayer játékáról.
- Kérem, ez... - Igen.
Igen, úgy hallottam, hogy elég sokan panaszkodnak az emelkedő árakról. Mintha
több pénzt akarnának kipréselni a játékosokból, hogy felhajtsák a
- részvényárakat. - Ó!
Ugyan, Kris, máris ilyenekkel támad engem. Tudja, mit? Nézzen körül! Látja,
mit építettem. Ott a statisztika. Harmincötmillió játékos, és tovább nő.
De bandita is egyre több van.
Hogy mi?
Ja, csak ma reggel olvastam az Infinity-fórumban egy dühös hozzászólást
valakitől, akit kirabolt két névtelen „genyóláda”. Mármint ez is
- idézet. - Remek. Ó!
Oké. Erről már tájékoztattak. Ez egy elszigetelt probléma,
kézben tartjuk az ügyet, nem okoz gondot.
Azt írta, hogy az egyik vérezni kezdett.
Tessék?
Mármint köztudott, hogy nincs vér a játékban. Igaz? Hogy lehet, hogy egy
- névtelen karakter vérezni kezd? - Ühüm.
Pff, nem tudom. Egy patchcsel? Mondja meg ön!
De hát én kérdezem.
Kris, egy bug miatt akarja szívni a véremet? Egy bug miatt?
Majd később, de térjünk vissza Robert Dalyhez! Igazából miatta jöttem.
Mutatok önnek valamit.
Hát ez meg mi? Mit csinál, mit csinál? Mi ez?
Ez a felvétel a rendőr testkamerájáról származik,
aki rátalált Mr. Daly holttestére.
Bobbal közel álltunk egymáshoz, ez kurvára felzaklat. Nem is akarom látni.
Mondja csak, látja ezt a... ezt a tárgyat itt az asztalán?
Nem, nem, nem.
Ez egy digitális DNS-klónozó.
Ez lehet egy... Ez csak doboz. Egy kicsi doboz. Igazából lehet bármi.
Nem, ez egy konkrét dolog. Csak pár darab maradt, miután betiltották a technológiát
az emberi jogok miatt.
Azt sem tudom, hogy ez mire való. Hogy mi a fenére használják.
Elmondom: arra használják, hogy emberek érző klónjait hozzák létre vele. Azért,
hogy zaklathassák őket. Tudja? Hogy kitölthessék a beteg vágyaikat.
Ez tényleg beteg és szörnyűséges. De miért kérdez engem
ezekről...
Szóval azon gondolkodtam, hogy Robert Daly, aki úgymond az Infinity szíve, a
maga alapítótársa és személyes jó barátja, mit csinált ezzel a betiltott eszközzel,
Mr. Walton?
Halvány fogalmam sincs, hogy Bob Daly mit csinált a szabadidejében. És miért
- kérdez...? - Robert Daly illegális
klónokat tett be a játékba?
- Teljességgel kizárt. - Mert ha így történt, és azok véreznek a
játékban, akkor az egész vállalat érintett, így maga is, Mr. Walton.
Ez egy nevetséges meggyanúsítás. Egy buta hazugság. És ha ebből leközöl akár
egy betűt is, az ügyvédeimmel elintézzük, hogy szögesdrótos koporsóba
- kerüljön. - Értem.
Remek.
Hát, szerencsére tudom bizonyítani.
Nem, nem tudja.
Még nem.
Soha nem fogja. Kris, megtenne egy szívességet? Elhúzna a büdös picsába?
Örültem a találkozásnak, Mr. Walton.
Részemről az öröm, pöcsfej.
Úristen!
MAGÁNYOS JÁTÉKOST ÉSZLELTÜNK
Nate, találtam egy célpontot.
Úgy, mint múltkor?
Hát, ez egy szóló játékos, rengeteg kredit van nála,
és viszonylag újnak tűnik, szóval öt perc múlva találkozzunk a hídon,
- jó? - Rendben, kapitány.
Ó, és ne szólj Karlnak! Nyilvánvalóan.
Értettem.
Egy jó okot mondj arra, hogy miért ne tartsak veletek!
Neked gőzöd sincs, hogy milyen ott harcolni. Miért kell ezt elmagyaráznom? A
mi teljes létezésünk egy bűntény, és ha elkapnak, akkor törölnek, így ni.
Nem izgat. Nem izgat. De már, már kezdek bekattanni. Nem csinálok semmit.
Mindenkinek van szerepe. Te vagy a kapitány, kapitány. Dudani az űrkocka,
Tulaska meg ilyen szexi űrlénykülsővel nyomul.
Vissza kellett változtatnunk, hogy kezeljük az ekcémáját.
- És már nincs pénzünk visszacsinálni. - Bocsi!
De amúgy igen, ez szexi.
De még a gyakornok is olyan, mint valami tökös űrkatona.
Hé! Elég! Korábbi gyakornok.
- Elég, elég, elég! Kérlek, fejezzétek be! - Nem csinálok semmit. Semmit. Értitek? És
ez gáz. Csak segíteni akarok. Beülhetnék a székbe, amíg távol vagytok? Mármint...
Jó, oké, beülhetsz.
Királyság. Köszi!
- De ne nyúlj semmihez! - Jó. Persze. Sima. Miért nyúlnék
bármihez is? Dudani: a rakétákat!
- Ne adj parancsokat! - De nem is...
Készen állsz?
- Aha. - Oké. Dudani, küldj le minket!
- Küldd le őket, Dudani! - Karl, én mondom.
Szó-szóval küldj le minket!
Teleportálás.
Tiszta a levegő.
- Indul az Atlanta Igazi Háziasszonyai. - Hol is tartunk?
15. évad, 5. rész.
Jaj, ne, már megint ez a sorozat?
Jelet fogtam.
Igen?
Igen. Oké. Arra van.
Kabir! Kabir, mégis meg kellene oldania azt a banditaproblémát. Hé! Merre
- van Kabir? Kabir! Kabir! Hol van Kabir? - Ja, mint a huzat.
Valószínűleg otthon van.
De miért lenne otthon?
Felmondott.
Ezt önnek mondta?
A monitorjának.
FELMONDOK
Oké, szóval előveszem a vésztáskámat, és elrepülök Belize-be. Kell egy új útlevél.
- Jézus Mária, nem hiszem el ezt a szart. - Uram? Mr. Walton!
Bocs, most nem alkalmas.
Én segíthetnék a banditaproblémával, amiről Dudani szólt önnek.
Nem kopogott. De jöjjön! Bocsánat, tessék! Jó, jó újra látni magát. Mit tudna
- tenni? - Igen.
- Fontos, hogy azonosítsuk a rablókat. - Igen, azonosítanunk
kell a rablókat. De hogyan?
Van rá egy ötletem, de ahhoz adminszintű hozzáférés kell.
Engedély megadva.
- Még-még nem is tudja, hogy mihez kellene. - Megadom az engedélyt
mindenhez, amire szüksége van.
Szeretnék belépni Kabir panasznaplójába.
Ne csak beszéljünk róla, hanem csináljuk! Megkapja az engedélyt. Szóval kérem,
induljon! Segítsen nekem! Most!
Nézd, ott van! Én megyek erre, te menj arra, és várj a jelzésemre, oké?
Gyere elő, te szarházi!
Odaírom, hogy „Szeretlek: Marlo”. És tudod, mit? Ki is posztolom ezt.
- Imádom. Akkora egy ribi. - Dehogy posztolod.
Megérdemli az a kis rohadék, hogy féltékeny legyen.
A clevelandi csaj már készen állt arra, hogy felhívja Pookie-t, aki biztos,
hogy szétrúgta volna a seggedet.
Mindig annyira felhúz. Bekattantam miatta, pedig nem szokásom.
Őszinte vagyok. Soha nem akartam ilyet tenni. De ahogy mondtad, ez most már
- túlmegy minden határon. - Csapatmeghívás? Ki küldte ki?
- Azt hittem, csapatás lesz, meg hasonlók. - Ez játékosmeghívás, te
- idióta. Meg akarsz öletni minket? - Nem.
- Oké, már töröltem. - Pöcs!
Látod? Nem történt semmi gond.
- Ez jó csipogás, ugye? - Rossz csipogás. Közelgő hajót észleltünk.
Felkészülök a hiperugrásra. Hozd ki őket onnan!
Oké, hívom őket. Vörös kód. Ismétlem: vörös kód. Nanette! Hallasz engem? Vörös
kód. Vissza kell jönnötök.
Nem válaszolnak.
Társaságunk akadt. Azonosító: Metallica-fan.
Ez most miért csak bámul minket?
Egy hajó nem bámulhat.
Szerinted ez nem olyan, mintha bámulna?
Dobd el! Gyerünk! Most!
Mi?
Baszki! A francba!
Hé! Dugd ki a fejed, és esküszöm, hogy leröpítem!
Hellóka! Hol van az azonosítód?
Te most csalsz, vagy mi?
Nekünk csak a kredit kell, oké? Jobban kell nekünk,
mint neked. Kérlek! Kérlek, higgy nekem!
Jesszus, mi van a lábaddal? Hú, ez nagyon durva.
Ha meg akarsz ölni, akkor tedd meg, baszki!
Hogy te milyen drámai vagy! De hát ha ezt akarod...
Jesszus! Oké. Visszatérés.
Jól vagy? Gyere! Mennünk kell, mennünk kell.
Igen. Igen, kösz, Nate! Várj! A kredit itt maradt.
- Mi? - Hozd, hozd a kreditet!
Ott van, ott van!
Helló!
Azt a kurva, haver!
Nem tiszta a célpont.
Oké. Mennünk kell. Gyere!
Hé!
Add a puskát!
Franc!
Baszki! Ezt komolyan nem hiszem el.
Itt vagyok. Menjünk! Menjünk!
Beérkező hangüzenet.
Tulaska, kapcsold be őket!
- Nem te vagy a kapitány, Karl. - Én ülök a székben, nem?
Majd én beszélek velük.
Hé! Hol az azonosítótok?
Üdvözlet, Metallica csillaghajó!
Mi is nagy rajongói vagyunk
ennek a bandának.
- Tényleg? - Igen.
Akkor mi a kedvenc Metallica-számod?
Oké, mondjam azt, mondjam azt, hogy az összes?
- Ne! - Én tudok egyet. A Jeopardyn
volt. Valami „sand” van benne.
Exit... Exit Sandman.
Exit Sandman.
Ó, „Enter” Sandman!
- Pajzs 70%-on. - Atyaisten!
Francba! Miért nem hal már meg?
Pajzs 56%-on.
Kitérő manőver indítása.
- Hiperugrás, hiperugrás! Gyosan! - Nincs elég kreditünk!
- Tulaska, ki kell hoznod őket! - Nincsenek a portál közelében!
Gyerünk, gyorsan!
- Srácok, vigyetek ki! Gyorsan! - Tulaska!
- Itt jön, itt jön! - Gyerünk, Tulaska, siess!
Teleportálás.
Tulaska!
Ne, ne, ne, ne! Kinyírlak titeket! Baszki! Francba! Tutira felnyomlak titeket!
- Mi a franc történt? - Ő volt az!
Elég lesz? Elég lesz?
Tűnés! Hiperugrás! Most!
PANASZNAPLÓ
AZONOSÍTÓ NÉLKÜLI JÁTÉKOSOK
SEGGFEJEK RÁM TÁMADTAK ÉS NEM VOLT AZONOSÍTÓJUK
AZONOSÍTÓ NÉLKÜLI JÁTÉKOSOK
CSALÁS VAGY BUG? OLDJÁTOK MEG! ITT A VIDEÓ
Gyertek elő, faszkalapok! Úristen!
Ó, baszki!
Szentséges isten! Nagyon sajnálom! Tényleg.
Oké, jól van, nincs semmi baj. Ne aggódj!
Szentséges isten!
Hé! Dugd ki a fejed, és esküszöm, hogy lerepítem!
Hellóka! Hol van az azonosítód? Te most csalsz, vagy mi?
Csak a kredit kell, oké? Jobban kell nekünk,
mint neked. Kérlek! Kérlek, higgy nekem!
Infó? Jöjjön! Mit talált?
Azonosítottam őket.
És kik ők?
Ne akadjon ki!
Miért akadnék? Nem akadok ki. Sosem szoktam.
- Azt hiszem, az egyikük Nate. - Nate?
Ühüm.
Ő kicsoda?
Mármint a mi Nate-ünk.
A gyakornok.
Aki hozza a kávékat.
A kibaszott kávés fiú?
Igen.
Az az anyaszomorító! Ki van rúgva! Bocsi! Oké. Mondja! Jól vagyok.
A másik meg én vagyok.
Maga?
Azt hiszem, Robert Daly leklónozott minket.
Hogyan tudott volna...?
Tudom, hogy volt hozzá eszköze.
Oké. És ezt honnan tudja?
Onnan, hogy én-én-én ott voltam a lakásában, aznap, amikor meghalt.
Úristen! Maguk keféltek?
- Nem. - Nem? Oké.
Szóval, valaki betört a Photo-PhotoCloud-fiókomba,
és ellopott néhány intim képet rólam.
EMLÉKSZEL A VEGASI HÉTVÉGÉRE?
- Láthatom a képeket? - Nem.
Csak mert lehet, hogy segíthet valamit. Oké.
Nem. Nem. Nem. És felhasználták a képeket, meg-megzsaroltak vele, hogy
törjek be a lakásába. És amikor...
Megölte őt.
Nem, nem, nem, nem. Daly még élt, amikor eljöttem.
Ezt mondaná egy gyilkos, miután megölt valakit.
Nem, nem, nem, nem. Én hozzá se értem. Oké? Ők vettek rá arra, hogy lopjam el a
bizonyítékokat, a DNS-mintákat, lezárható tasakban tartotta őket a
hűtőjében. És mindegyiken volt név. Nézze, ez itt az enyém.
Jézus Mária!
Ott volt Nate neve is. És még másoké is az irodából. Az öné is.
Mi? Én is ott voltam?
Igen, az egyetlen, amit nem tudtam beazonosítani,
az egy nyalóka volt, „Tommy” névvel. Nem tudom, hogy ki lehet.
Tommy a kisfiam.
Mi a lófaszt csinált Bob?
Apu!
Másolatokat készített rólunk, és félek belegondolni,
hogy miért. De mindegy,
van itt még valami, amikor megzsaroltak,
eltorzították a hangot.
Nanette Cole, feltörtük a PhotoCloud-fiókját.
De meghackeltem a rendszert, és lenyomoztam.
És egy Infinity-verzióból jött, egy gépről,
ami megegyezett Daly IP-címével. A hívás a számítógépből jött,
Daly gépéből.
Várjunk, miért akarta, miért akarta volna kikényszeríteni,
hogy betörjön a lakásába?
Azért, mert nem Bob volt. Hanem mi.
A másolatok. Mi voltunk. És-és azt hiszem, hogy történt valami,
és ezek a klónok elszabadultak az Infinityben.
Igen, tényleg sokkoló.
Be tudja mérni őket?
Nem, nem lehet. Ez nem... Azonosító nélkül képtelenség.
Nanette, muszáj lesz megtalálni őket. Hogy oldhatjuk meg?
Talán ha hozzáférhetnék Daly otthoni gépéhez,
de az most egy szeméttelep mélyén lapul, igaz?
Kivéve, ha nem.
Ne mozogj!
- Nem mozgok. - De még ennyit se.
Egy kissé unalmas a látvány. Miért?
Ez csak egy végtelenített animáció a játékosoknak, hogy legyen mit nézniük,
amíg betölt az új világ.
Ó! Ezt nem is tudtam.
Már vagy 17-szer elmondta.
Hát, nem jegyeztem meg.
Talán ha odafigyelnél arra, amit mások mondanak, tudnád, mi a csapatmeghívó, és
nem támadtak volna meg minket.
Hát, nem is tudom, talán, ha egy kicsit jobban bevontok a...
Srácok! Elég, elég, elég! Oké. Jó, én megértem. Mindenki elég feszült. De ha
valakin ki akarjátok tölteni, akkor itt vagyok én. Én vezettelek ide titeket.
- Hé, ugyan, nem kell, hogy... - Nagyon bíztam benne, hogy valahogy ki
tudunk jutni ebből, de nem ment. Nem látom a megoldást.
Hát, a légzsilipen is kivethetjük magunkat.
Támadt egy ötletem. Mi lenne, ha visszarepülnénk Daly komputerére?
Még ha elég őrültek is lennénk ahhoz, hogy megtegyük, nem lehetséges.
Miért?
Daly játékváltozata törlődött. És még ha nem is lenne így, a féreglyuk már
bezárult. Szóval el lenne zárva tőlünk.
Jó, oké, szóval el lenne zárva. Legalább próbálkozom, dobok be ötleteket.
Igen. Úristen! Úristen!
Ez a heurékaarc.
Igen. Oké. Dalynek volt egy saját fejlesztésű játékváltozata a gépen, ahol
azt tehette, amit csak akart. És ahogy mondtam, el volt zárva.
Igen.
Oké, szóval miért nem tesszük pont azt, amit ő?
- Mármint... - Javítsatok ki, ha tévedek, de ha
hozzáférünk a forráskódhoz, megalkothatunk egy saját játékváltozatot, egy
önálló univerzummal, ugye jól mondom?
A felhőtárat áttennénk virtuális szerverekre?
Igen. Igen, igen, igen. És akkor már csak át kellene mozgatnunk magunkat a...
Bocsi, átmásolni? Szóval átkerülnénk valahova máshova?
Igen, belépünk egy biztonságos, privát és végtelen univerzumba, aztán becsuknánk
mögöttünk az ajtót. És ott nem lenne több kredit, nem lennének játékosok, se
fenyegetés. Csak mi lennénk, biztonságban.
O-oké, és hogy férhetnénk hozzá ehhez a forráskódhoz?
A játékban így jelenik meg a kód. Menj arrébb!
- Oké. - Jól van.
Ez az Infinity szíve. Egy motor az univerzum központjában,
ami működteti az egész rendszert.
Ühüm.
Oké, akkor menjünk!
Nem odajutni a nehéz. Hanem bejutni a szívbe.
Csak két ember fér hozzá a maghoz, az egyik az Robert Daly volt.
Aki halott...
A másik pedig Walton.
Szintén halott.
Ja, de a való életben nem. Walton klónja meghalt, de az eredeti Walton még
él odakint, lépjünk vele kapcsolatba, és győzzük meg, hogy
segítsen!
Illegális klónok vagyunk a játékában. Ha észrevesznek minket, akkor börtönbe kerül.
Remek. Szóval nincs Walton, nincs remény.
Vissza kéne térnünk a zsilipes ötlethez.
Az istenit! A cuccait se tudjuk átnézni, nyomok után kutatva.
Hiszen a kabinja teljesen üres.
Bocsi, mi üres?
A kabinja. Teljesen üres.
Waltonnak nem lehet itt kabinja.
De, van kabinja. Egy-egy szinttel az enyém alatt.
Miért néztek ilyen furcsán? Van valami az arcomon?
Oké.
Ez itt Daly összes cucca?
Amint megállt a szíve, a cég tulajdona lett.
Szóval jogilag az én cuccom. Jobbára csak Comic Con-os szemét,
de tudom, hogy ebből az egyik... Igen.
- Igen. Ez a számítógépe. - Igen, hajrá!
- Hozná a kábeleket a dobozból? - Kábelek? Oké. Most
már kábeleket hurcolok?
SZEMÉLYZETI KABIN J. WALTON
Látjátok? Nincs Walton. Nincs semmi.
Oké. Várjunk, várjunk! Amikor átmentünk a féreglyukon, a hajó resetelte magát.
És ekkor kabinokat osztott ki az adott pillanatban élő játékosoknak.
Igen. De Walton azelőtt égett össze, hogy átrepültünk, szóval...
Nem kéne, hogy legyen kabinja.
Csak akkor, ha mégis él.
- De hogyan? Hiszen összeégett. - Tudom, de mi van, ha Walton egy kis
darabja átjutott a féreglyukon velünk együtt? Mondjuk egy lábujjköröm. Akár-akár
csak egy megperzselt atom James Waltonból valahogy belekerült az áramlatba, és-és-és
velünk jött. Talán odakint van, sodródik az űrben.
- Ez elég lenne ahhoz, hogy feltámasszuk. - Igen, oké, oké. Hol élednek újjá a
játékosok a játék elején? Nem a hajón, hanem egy új bolygón.
Egy új bolygón.
Lefordítanátok nekünk, akik nem beszéljük a gépi kódot?
Azt adnám.
Még a játékban van, és meg fogom találni.
Oké. Mindent letöröltek belülről. Szinte mindent. Felemésztődött.
De megvan a naplófájl, ami bizonyítja, hogy voltak klónok Daly gépén.
És itt vannak a nevek. Itt a maga neve, az enyém. Shania, Kabir, Elena,
Nate és Karl.
Ki az a Karl?
Oké, most elindítom a játékot.
Ez csak egy tipp, de szerintem ha találok egy bolygót,
ami pontosan akkor jött létre, amikor a rendszere összeomlott...
Ó, igen, oké. Meg is van.
Szenteste 23:59-kor hagytuk el a komputerét.
Oké, szóval ha találunk egy bolygót, ami pont ekkor jött létre...
Megvan!
- Oké! Ott lesz Walton. Indulás, Nate! - Igenis!
Hóhóhó! Walton!
Szép bimbók.
Hé, én-én-én vagyok. Nanette. Nanette Cole.
A Callisterről.
Úristen, eljöttél értem. Szia!
- Olyan jó érzés megszorítani! - Oké, most menjünk vissza a hajóra! És...
Aha.
- Visszamehetünk a hajóra? - Igen. Ott mindent megbeszélünk.
Úristen! Várj! Várj!
- Ne, ne, ne! Menjünk! - Nem mehetek el Szikli nélkül.
Ó, ő kicsoda?
Oké.
Jól van. Koordináták beírva. És most bemegyünk.
Oké. Ez hogy működik?
- Nem tudja, hogy kell játszani a játékát? - Nem. Olvasok.
Kövessen! Belépés.
Ó, ez muris.
Szintén belépés.
Jézusom! Ó, basszus, ez annyira valósághű! Azta! Van lézervetőm is?
Ez elképesztő! Az egyik pillanatban ordítva égtem halálra a hajtóműben, a
következő percben meg megjelentem, itt ni.
Ühüm.
Magam voltam. Nagyon hosszú ideig.
Igen.
És csupán Szikli volt a társaságom. Szikli miatt nem diliztem be.
Köszönsz neki? Kedves.
Összepakolok.
Van itt egy lyuk a hátulján.
Tényleg? Észre se vettem.
Ne ejtsd már a fejére!
Bocs, de nem vagyok rá kíváncsi. Na, hozd Sziklát! Meg mondjuk még egy bőrt.
Oké.
- Úristen! - Úristen! Úristen!
Mi vagyunk. Mi vagyunk! Va-vagyis hát ők.
Uramatyám! Milyen ruhám van? Ezt addig meg tudnád fogni?
Elég hiányos.
- Siess, egy-kettő! - Oké, jól van, jól van. Még körülnézek.
Annyira menő vagyok!
Oké, hogy akarja csinálni? Én ölöm meg a maga klónját,
maga meg az enyémet?
Mi? Nem.
Úristen, igaza van! Katartikusabb lenne, ha magunkat ölnénk
- meg. - Nem, nem, nem, nem. Miről
beszél? Senkit nem ölünk meg.
Akkor miért jöttünk? Mit keresünk itt? Jézus Mária!
Úristen!
Gyertek elő!
Helló!
Ne lőj! Én békével jöttem.
Oké. Békével jöttem.
Uramisten! Szia!
Helló!
Nem kell segítség?
Mi? Nem, nem, nem, nem.
Helló! Én vagyok. Mármint te vagyok.
Te te vagy. Én meg én.
Az igazi éned vagyok.
Hát, ez szubjektív. Miért jöttél ide?
Ó, csak beszélgetni szeretnénk.
Szeretnénk?
Igen.
Helló! Namaste!
Mizu, kockák?
Dobd el!
Ja? Ó, persze. Nem is tudtam, hogy nálam van. Nem kell.
Ó, hű, az egy jó nagy stukker.
Nem hagytam el magam.
...Ez az egész.
Oké, szóval még egyszer. Nem mintha érdekelne, de ki dühös kire?
- Na, akkor aztán elgurult a gyógyszerem. - Pofán öntöttem a pezsgővel.
Marlo dühös Kenyára, aki azt mondta, hogy ráhívja a zsarukat. Monyetta pedig
Marlóra, mert az arcába akarta csapni az ajtót. Egy masszív ajtót.
Mi?
Ez akkor is túlzás volt. Hiszen bocsánatot kért.
Most jönnek vissza.
- Annál itt egy kicsit többre lesz szükség. - Szerintetek lehet
Waltonnak egy fölös szkafandere?
Ez furcsa.
Véletlenül megkétszerezted őket?
Hiányoztatok! Nagyon!
Walton megjavította a hajtóművet, aztán szénné égett.
Átjutottunk a féreglyukon, és hátrahagytuk Dalyt meghalni.
Bocsi... És én vezettem ki onnan a csapatot? Mint egy kapitány?
Az, hogy ezen meglepődsz, az egyikünknek sem segít. De igen.
Igaz. És miért fosztogattok a galaxisban? Hiszen nekem hála már...
már nem érhet titeket. baj.
Annyira cuki a naiv éned.
Amikor még Daly gépén voltunk, csak egy szociopatával
kellett megküzdenünk.
Most pedig már egy egész univerzumnyival.
Akik bármikor megölnének minket.
Értem. Ez...
Rémes? Ugye ezt akartad mondani?
Igen, ezt akartam mondani. És annyira... Ne, ne, ne, állj, állj, ne, ne, ne mondd,
hogy „sajnálom”! Én mindig ezt mondtam. Ne mondd ezt!
De hát én tényleg sajnálom! Fogalmam sem volt, hogy ez történik, és...
De hát hogy tudtad volna? Hiszen te csak, csak élvezted az életed.
Vagyis hát a miénket.
É-én azt azért nem mondanám, hogy élveztem volna az életet.
Szívás az életem, ha tudni akarod. Szívás az életed?
Igen, hát, tudjátok, megzsaroltatok, és... Nem volt választásunk.
Aztán kényszerítettetek, hogy törjek be Dalyhez,
és... Tudtad, hogy lőttek ránk?
- De erről én nem tehetek. - Nanette-ék, nyugalom! Amikor
vitatkoztok, kérlek, csak egyikőtök beszéljen!
Oké, figyelj! Tudod, sikerült fű alatt maradnunk.
Igen. Megértem. Potyautasok vagytok.
De most már tudjátok, hogy létezünk. Igen, és megteszünk mindent, hogy segítsünk.
Hozzá kell férnünk az Infinity szívéhez.
Igen. A játékmotorhoz? Oké, Mr. Walton tud engedélyt adni. Megadja ezt, ugye?
Nem.
A francba!
- Ne! Mi a fenét csinál? Elég! - Potyautasok!
- Ne, ne, ők emberek! Ne! - Ugyan, ez csak egy rohadt játék!
Atyaisten!
Jesszus!
Ne!
Ez rohadt jó!
Hé! Hé!
Ne, ne, ne!
Nagyon valódi.
Hova tűnt az az izé? Hol van az a kis kütyü?
Nagyon sajnálom!
Sajnálom! Nem tudtam, hogy... Úristen!
Nem tudtam, hogy ezt akarja tenni, sajnálom!
Nagyon sajnálom! Na-nagyon sajnálom!
Én nem, én nem, nem tudtam. Nem tudtam. Sajnálom!
Hol a francban van az a kütyü?
Sajnálom!
Ki kell lépned. Meg kell akadályoznod, hogy visszajöjjön! Menj már!
Kilépés!
Helló!
Az istenit! Én vagyok a főnöke. Mi a f...?
- Maga egy gyilkos szemétláda! - Ők nem emberek. Ne már!
Ahogy maga sem.
Hé, azt adja vissza! Most hova megy? Hova megy?
Hé! Segítsen! Hogy visszajussak. Hogy visszamenjek a f... Francba!
Várjon! A francba! Figyeljen! Lehet, hogy nem tetszik, de meg kell ölnünk őket.
Többé nem mondja meg, hogy mit tegyek! Felmondok.
Mindketten benne vagyunk. Ez...
A maga cége, nem az enyém.
Ott volt Daly lakásában, amikor meghalt, és erről lesz bizonyíték.
Na és?
- Na és? Ha egy újságíró megtudja... - Talán jobb lesz így.
- Ne hagyjon itt, kérem! - Ne, ne nyúljon hozzám!
Oké. Mindketten megjárhatjuk, Nanette.
Hagyjon békén, vagy most rögtön felhívom Kris El Masryt. Megvan a...
Tudja?
- Ne! Ne, ne! - Jaj, ne, ne, ne! Sajnálom,
sajnálom, sajnálom! Könyörgök. Oké? Mindent elveszíthetek. És nem találok
rájuk maga nélkül, szóval kérem, segítsen! Jó, mennyit akar? Százezret? Kétszázat?
Maga szánalmas!
Kettő-ötven? Kettő-hetvenöt?
Ne gondolja azt, hogy...
Úristen, jól van a lány?
Hé! Hé, hívnia kellene valakit. Hívjon valakit!
Ó, Jézusom!
Ami Karllal történt, az nem a te hibád.
Te is tudod, hogy ez nem igaz.
Szóval azt mondod, azért kutattatok fel,
mert nélkülem nem tudtatok bejutni a szívbe?
Aha.
Ó...
Meg hiányoztál is.
Aha.
Még mindig szomorú?
Ühüm.
Mi az? Mi az?
Undorító vagy.
Az nem én voltam. Hanem a másik énem. A másik világból. És tök béna.
Tudom.
Oké, akkor miért vagyok undorító?
Mert látom mindkét golyódat.
Ó, basszus!
Én most megyek, és veszek fel még ruhát, rendbe szedem magam.
De jól nézek ki ebben az egyenruhában!
Ó, hé, Nanette! El kéne mondanom valamit.
Mondd csak!
Be akartok jutni az Infinity szívébe?
Csak így lehetünk biztonságban.
Oké. Akkor tudnod kell, mi van ott.
A forráskód, nem?
Hát, nem egészen.
Hogy érted?
Közben igyunk valamit!
Ez olyasmi, amit még soha nem mondtam el senkinek.
Tizenkét évvel ezelőtt.
Akkor kezdődött minden.
WALTGÓRÉ
Oké, csak maradj a kocsiban! Nem tart sokáig.
Eltökélt fiatal voltam. Egyértelműen szexi.
És sok pénzt kaptam apám után, kerestem a megfelelő befektetést.
Aztán kaptam egy fülest egy zseni programozóról,
aki valami forradalmin dolgozott.
Helló!
Bocs, magamra öntöttem a csokis tejet.
Ja, veszem észre. Jó móka.
Maga...?
James Walton. Már beszéltünk telefonon. Maga...
- Robert Daly. Örvendek! - Üdvözlöm!
Nekem inkább Bobnak tűnik.
Ugye hívhatom Bobnak?
Persze.
Mutatni akar valamit, igaz?
Szeretné látni?
Igen. Nagyon szeretném. Köszönöm!
A garázsa olyan volt, amilyenre számítottam.
Egy oltár az ő egyetlen mániájának.
Indítom is, egy pillanat!
A fenébe! Van engedélye ehhez a kicsikéhez?
- Ez egy igazi bargradi szablya. - Oké.
- Scarfax parancsnok nyerte egy csatában. - Nem tudom, az mit jelent.
- Az Űrflottából van. A sorozatból. - Ühüm.
Ó!
Nagyon megelőzte a korát.
Hát ez...
- Mókás. - Olyan, mintha egy saját világot
alkottak volna a sorozatnak, és hát, én is ezt akartam tenni.
Aha.
Hát, ezt hívják istenkomplexusnak.
- Ezt most felteszem ide. - Hű!
Ez így okés?
Nem tart sokáig. Mehet?
Persze.
Három, kettő, egy.
Még sosem éltem át hasonlót. Tényleg forradalmi volt,
és én azonnal láttam, hogy Bob egy igazi zseni.
Uramisten! Jézusom! Baszki! Úgy éreztem, mintha egy igazi bolygón lettem volna.
Elég magával ragadó, igaz?
Oké, és mi a játékmenet? Mit kell, mit kell csinálni?
Mikor lőhetek le embereket? Vagy...
Amire én törekszem, az-az inkább egy élményszerzés, és nem annyira a játék.
Oké, ez is mókás, de ha össze tudja gyúrni ezt az online játékkal, akkor az
kurva sokat fog érni.
Hát, nem egészen erről szólt az Űrflotta.
Leszarom az Űrflottát. Már bocsánat!
Ezt persze nagy tisztelettel mondtam. De, Bob, ez itt a mi IP-nk.
Hány bolygó van már meg?
Egyelőre négy.
Oké, kell kábé, kábé 50, az indulás előtt. Bob, muszáj terjeszkednünk.
Ha nagyobb a tér, több az előfizető is. Bob, Bob, azt mondta,
létre akar hozni egy világot. Most itt a lehetőség.
Hát, lehet.
Úgy bizony.
Szóval beköltöztem Bob garázsába, és elkezdtünk egy startupot.
Bob dolgozott a játékon, én meg dolgoztam Bobon.
Csak kilenc bolygó? Iszonyúan le vagyunk maradva, Bob. Nem tudsz írni egy
szkriptet, ami automatikusan generál bolygókat? Ami szarja őket? Bolygó,
- bolygó, bolygó. - Akkor is meg kéne
néznem őket személyesen.
És?
És ez így szinte lehetetlen. Mert az összes többi rendszert
is figyelnem kell, és csak egyedül vagyok.
Szavad ne feledd!
Mielőtt megismertem őt, mindenféle fejlesztésbe befektettem.
Voltak jók. Voltak rosszak. És volt egy, ami a piacra dobásig sem jutott el.
A pornóiparból származott, és betiltották az indulás előtt.
A DNS-klónozó volt.
Talált. Bárkit újraalkothattál VR-ban.
Szóval egy hajszállal vagy szájlenyomattal létrehozhattad a saját kis
virtuális szexpartneredet, akiből csak akartad.
Te meg akartad dugni Robert Dalyt?
Nem. Nem! Le akartam másolni őt.
Mert miután lemásoltuk, és beépítettük a játék motorjába,
megállás nélkül tudott dolgozni egy időbuborékban.
És felépíthette az univerzumot.
Beleegyezett.
Azt mondod, van egy Daly-klón a játék motorjában?
Azt mondom, hogy betettem Daly klónját a játékmotorba.
Ez van az Infinity szívében. Az egész pörgő szerkezet
csak egy kibaszott álca, figyelemelterelés.
A belsejében ott van Bob szolgává tett tudata, és nem
tud kijutni. Csak építi az Infinityt. Örökkön örökké.
Ez nagyon beteg.
Ezért parázott be az igazi éned. A kód, amin a cége alapul,
illegális klónmunkán alapul.
Akkor ő veszélyben van.
Már ki?
Én. A-az igazi énem. Nem tudja, hogy kivel van dolga. Tulaska, felhívnád odaát
- a mobilomat? - Megegyeztünk, hogy nem
beszélünk odaát senkivel.
Csak csináld! Kérlek!
Doktor úr, ez az ő mobilja.
Halló?
Nanette Cole-lal szeretnék beszélni. Ki maga?
Dr. Garcia, St. Juniper kórház. Ön miss Cole jó barátja?
Én az ő húga vagyok. Mondja, jól van?
Sajnálom, de miss Cole balesetet szenvedett.
Aha. Na és... mo-mondja, hogy van?
Azt hiszem, jobb lenne,
ha ezt személyesen beszélnénk meg.
Mikorra tud ideérni?
Sajnos távol vagyok. Nagyon távol tőle. Szóval kérem,
csak elmondaná, hogy van most?
Nagyon mély kómában van.
Kómában?
Rákötöttük a halántéklebeny-megfigyelő rendszerünkre,
hátha mutatkozik némi kognitív javulás, de sajnos súlyos agysérülést szenvedett.
Még ha vissza is nyeri az eszméletét, nem tudjuk, hogy mennyi maradt belőle.
Sajnálom! Tudom, azt mondta, hogy távol van, de jobb lenne, ha eljönne,
és elbúcsúzna.
Tulaska, szakítsd meg a hívást!
Hé! Minden oké?
Vegyük az irányt az Infinity szíve felé!
Oké, biztos vagy benne? Most hatalmas sokk ért téged.
Csak-csak csináld!
- Nanette! - Menj!
ŰRFLOTTA
VISSZATÉRTEK AZ ELLENSÉGEIM
HOGY BOSSZÚT ÁLLJANAK
Halló?
Helló, Kabir, én vagyok. Segítség kéne.
Ja, ezért mondtam fel.
Fizetésemelést kap, oké? Ötezer dollár.
Havonta?
Igen! Igen. De most segítenie kell, oké? Szükségem lenne egy kis tech supportra.
Hajnali négykor?
Igen.
Jól van.
Tegyük fel, hogy éppen játszom...
Maga sohasem játszik vele.
Tegyük fel, hogy játszom, és az történt, hogy nem is tudom, fejbe lőttek,
és kiestem. Hogy léphetek vissza?
- Ugye viccel? Ez a legalapvetőbb... - Csak mondja, hogy
kell! Bocs! Szóval, hogy?
Felteszi a kütyüt, és azt mondja: „visszatérés”.
És hova fogok kerülni?
Pont oda, ahol fragelték.
Frag?
Mármint lelőtték.
Ó, ja, persze, persze, tudom. Egy hajón frageltek.
Akkor arra a hajóra fog visszaugrani.
A hajóra, amin voltam?
Hát, a kabinjába, de igen.
Ez fantasztikus! Ez annyira király!
Igazából ez alapvető funkció. Enélkül az egész galaxist
- át kellene kutatnia. - Kabir!
Igen.
Lenne még egy kérdésem.
Mondja!
Hú, ez a cucc tényleg oltári!
Ha csíped a forgó szarságokat.
Úgy tervezték, hogy lenyűgöző legyen. Minél inkább az,
annál kevesebb kérdést vet fel. Senki sem gyanítja, hogy Bob odabent van.
Csak egyikőnket teleportálhatjuk be.
Waltonnak jóvá kell hagynia a belépést a tenyere leolvasásával.
Készen állok.
Hé, nehogy azt hidd, hogy bemész, és megszerzed a kódot!
Daly már évek óta bent van, mostanra isteni erővel bír.
Csak engedélyezd!
Oké.
Dudani, küldj be!
Teleportálás.
Helló!
Ne haragudj!
Én Robert Daly vagyok. Na és te?
Nanette. Nanette Cole.
Nanette Cole.
Hát, üdv itt!
- Ne járkálj! Kiidegel. - A jó ég tudja, hogy mi mehet odabent.
Ja, hát, bármi is megy, az a te hibád.
Megyek, és meditálok. Kikapcsolok.
Jó, tedd csak azt!
Majd szólsz, ha jelentkezik?
Ez gonosz volt.
Szóval, Nanette, hogy sikerült bejutnod ide? Csak Mr.
Walton és én adhatunk erre engedélyt.
Ő engedett be.
Tényleg?
Ühüm.
Kérsz egyet?
Nem, kösz szépen!
Nos, nem említette, hogy mikor ugrik be? Mert már sok mindent mutatnék.
Építettem egy egész galaxist.
Nem említette.
Nem ülnél le?
Bocs, elég nagy a kupi. Az a helyzet,
hogy te vagy az első vendég az idekerülésem
óta. Még azt sem tudom, hogy telik itt az idő.
Lehet talán akár 500 év. De ha Mr. Walton küldött,
akkor biztos nagyon fontos.
Az is.
Tudja, hogy itt vagyok, de azért jöttem, mert személyesen akartam veled találkozni.
Tényleg? Miért?
Hogy szívességet kérjek.
Oké.
Igazából van okom rá, hogy ne bízzak benned.
Miért?
Mert már találkoztam veled.
Mármint odakint?
Nem egészen.
De-de mi történt?
Hát, ez hosszú történet.
Azokat szeretem.
Helló!
Gyerünk, kérj bocsánatot!
MEGHÍVÓ - BOLYGÓKERESŐ
- Hé, figyelj, haver, ne haragudj, amiért... - Szójás lattét, cukor nélkül.
Miért adtál nekem egy kávérendelést?
Csak mert imádom a kávét.
Tudod, hogy itt nem vagyok gyakornok, ugye?
Hát persze.
Szóval mi a keresztnevem?
Mi?
A keresztnevem. Na, mi az?
Neil?
- Hé, mi a francot csinálsz? - Nate, mi a fasz?
- Ez itt nem Walton! - De, Walton vagyok.
De nem a mi Waltonunk! Hé, gyere ide! Hé!
- Hol van? Hol a mi Waltunk? - Vigyázzatok! Ő nem én vagyok.
Kilépés.
Francba!
Kapd be, kávés srác!
Leütött. Én magamat. Leütöttem, leütöttem magam. Borzasztó volt.
Srácok! Csoportos meghívót küldött ki.
Mi? De kinek?
Mindenkinek, akit kiraboltunk.
MEGHÍVÓ
Faszfejek!
Megnézem a halálotokat. Oké, Kabir. Beállítások,
megfigyelés. Megfigyelés. Helló, srácok!
Na lássuk!
Belépés.
Hajók érkeznek. Nagyon sok.
Francba!
Oké, Tulaska! Készítsd a pajzsot, gyújtsd a hajtóművet!
Megvagytok, ti genyóládák!
Készen állok.
Meghaltam?
Mármint odaát én már halott vagyok?
Átérzem a helyzeted.
Kicsit úgy érzem, hogy rászolgáltam. Nagyon rosszul bántam veletek.
Igen. Így volt.
A fenébe!
Hatalmasat csalódtam magamban. Amit elmeséltél, az kicsit sem vall rám, én-én
- jó-jó srác vagyok. Tényleg. - Ühüm.
Biztos volt valami, ami miatt így viselkedtem.
Lehetséges, hogy Mr. Walton kihasznált engem.
Így volt.
És-és úgy érzem, hogy ő csak magával törődik.
Igen. Így van. És épp emiatt kell a szívesség.
Emlékszel?
Igen. Szeretnéd, ha átküldenélek téged és a hajód
legénységét egy magánuniverzumba, egy biztonságos felhőszerverre,
aztán lezárnám, hogy senki ne találhasson rá.
Ugye jól értem?
Igen. Szóval segítesz?
Hát persze.
Iszonyat sokan vannak!
Pajzsok 68%-on.
Még több energiát a pajzsba!
- Akkor nem fogunk tudni tüzelni. - Bízz bennem, csak csináld!
Oké.
Na, készen álltok?
- De mire? - Bemegyünk!
Ez kicsit olyan, mint a Titkos úti cél.
A Titkos úti cél. Egy klasszikus Űrflotta-epizód. A legénység elrejtőzik
egy alternatív világban, hogy elkerülje Scarfaxet, ő a bargradi
- parancsnok. - Oké, értem.
Még nem láttad?
Nem vagyok oda a régi sorikért. Nem.
De izgi lehet.
Ó, tényleg az. Hú, igencsak megelőzte a korát.
Kerüld ki, Packer!
Hidd el, mindent megteszek!
Ne!
Kész is van. Már csak az a dolgunk, hogy feltegyük egy pendrive-ra,
és már mehetsz is.
Úristen! Köszönöm! Nagyon hálás vagyok.
De lenne hozzád egy kérdésem.
Persze.
Nem szeretnél inkább csak lelépni?
Mi?
Vigyázz!
Ne, ne, ne, ne, ne!
Igen!
Azt mondtad, a való életben most kómában vagy,
igaz? Melyik kórházban?
A St. Juniperben.
Megvan. Igen. Gondoltam. Rákötöttek egy agymonitorra,
hogy ellenőrizzék a kognitív jeleket, ami azt jelenti,
hogy vissza is küldhetünk oda.
- Mármint? - Mármint a régi fejedbe.
Szóval haza tudnék menni?
Persze. Az ottani éned most kvázi agyhalott.
Ezt nagyon sajnálom! De ha átmásolunk oda, akkor a tudatotok egyesül,
és az emlékeid beolvadnak az övéibe.
Szóval visszakaphatnám az életemet?
Ühüm. Várj!
Mindkettő működhet?
A-a. Te hozzá vagy rendelve a hajóhoz. Szóval ha kilépsz a régi testedbe,
akkor a hajó törlődik.
És a legénység?
Igen, ők is, szóval választanod kell a kettő közül.
Szóval melyik legyen?
Nincs hír Nanette-ről?
Negatív.
Vigyázat, ránk álltak!
- Kapaszkodj! - Ezt nem éljük túl!
- A picsába! - Jonathan!
Fogd be, anya!
Szóval melyik legyen? A tested vagy a legénység?
Ez most pont olyan, mint a Dilemma az 5-ös előőrsön. Storm kapitánynak
választania kellett, hogy a legénységét menti meg, vagy magát.
A legénységet.
- Ez biztos? - Igen, igen, igen. Igen.
- Nem tudnák meg. - Csak csináld!
Storm kapitány is pont így döntött.
Ühüm.
És hát persze kiderült, hogy az egész csak egy teszt volt.
A xanthiaiak tudni akarták, mennyire tiszta szívű,
és amikor helyesen válaszolt, elmondták,
hogy egész végig volt egy
harmadik megoldás is.
Mindenki megmenekül.
Azt mondtad, az lehetetlen.
Tudom. Úgy kellett tennem,
hogy el tudjuk játszani együtt ezt a fantasztikus űrflottás jelenetet.
Nagyon vicces, hogy teljesen elhitted.
Igen.
Jól van, akkor csinálok másolatot.
Kivágást.
Átküldesz minket, szóval kivágás kell, és nem másolat.
Jó a másolat.
Nem. Nem, nem, nem. Nem. Azért, mert ez az univerzum veszélyes,
és minden itt lévő klónt felkutatnak és megölnek.
Nem, nem, a tiédet nem.
Miért nem?
Azért, mert ő itt lenne velem.
Veled?
Ühüm. Hagynám, hogy maradjon. Jól bánnék vele.
Nem lenne csintalanság. Csak akkor, ha akarja.
Talán. De én nem, nem bántanám őt.
Dehogynem.
- Nem bántanám. - Bántanád, Bob. Most még nem így gondolod,
tudom, de a hatalom, amit birtokolsz, az nem tesz jót neked.
Én jó srác vagyok.
- Hát, megértem, hogy-hogy te így gondolod. - Jó srác vagyok. Nagyon sokat alkotok,
egész nap, mindennap, és ez gyönyörű. Szerintem az.
Ühüm. Ühüm.
De-de csak ezt csinálom, és-és-és nincs senki itt, akinek megmutathatnám.
Oké, hát, ezt megértem, Bob, de...
El se tudok menni. A rendszer törlődik, ha megpróbálom. És most azt mondod, odaát
már nem is élek. Szóval ez minden, ami maradt nekem, csak e-ez a magány az idők
végezetéig.
Bob! Nagyon sajnálom, hogy magányos vagy. És-és tudom, hogy ez nem igazságos, oké?
De meg kell értened. Nem akarhatod, hogy beleegyezzek abba, amit kérsz, tudod?
Kérlek, fejezd be! Fejezd be! Fejezd be! Fejezd be! Fejezd be!
- Kérlek, indítsd a... - Hallgass már!
Sajnálom! Sajnálom! Ne, ne, ne, ne, ne!
Pixie-vel akartatok játszani?
Nem tudom lerázni!
Nagyon rafkós!
Én nem vagyok rossz ember.
Ezzel nagyon megbántottál. Mert én nem akarlak bántani.
Csak szeretnék a barátod lenni. Szeretném, ha itt maradnál. Nem akarlak bántani.
Én csak szeretném, ha maradnál. Esküszöm, jó srác vagyok. Oké?
Megsemmisítés aktiválva. Törlés indul.
Mi történik?
Összeomlik a Szív. Mi a fene ez az egész?
Ne! Faszom! Melyik az, melyik az?
Bemért a rakétával.
Gyerünk! Csináld! Az istenit neki! Csak csináld!
Ne, ne, ne, ne! Címkézd a lemezeket, te barom!
Ne!
- Pajzsok nulla százalékon. - Még egy lövés, és végünk.
Ideje csicsikálni.
Na!
Úristen!
Úristen! Kibaszott ócska retró szar!
Ne, ne, ne, ne, ne! Ne csináld már!
Rakéta közelít!
Ez az!
Igen!
Ez meg mi? Ez mit jelent?
- Mi most meghaltunk? - Vá-várjunk! É-én most halottnak tűnök?
Nem kimondottan.
Hé, ez lehet az a védett univerzum?
Nem látok csillagot.
Mi ez? Valamilyen csillagköd? Hol lehetünk?
Nem tudom, nincsenek koordináták.
Csend legyen. Halljátok ezt?
- Mi ez? - Ez meg mi?
A fenébe!
Kérem, nyugodjon meg!
Az ott egy óriás, baszki!
Hé! Elkélne itt egy kis segít...
- Nate, kérlek, csinálj már valamit! - Nem működik a rendszer!
Tudunk beszélni vele?
Tulaska, hívd a mobilját!
Ja.
Tulaska, hívd már fel!
Kapcsolom, kapcsolom.
Halló?
Helló! Mi a jó fene történt?
Nate! Nate, te vagy az?
- Hellóka! - Helló!
Mindannyian túléltétek?
Igen.
- Igen. Igen. Mind túléltük. - Igen. Ne aggódj!
Úristen! Hál' istennek, hogy sikerült! Nem hiszitek el, hogy hol vagyok most.
Egy kórházi mosdóban?
Igen. Ami azt illeti, igen. Igen.
Jaj, ne!
Te honnan tudtad ezt?
Mi van már?
Hé, mit jelent a végzetes rendszerhiba 606?
606? Nem, nem. Az lehetetlen. Biztos, hogy azt írja...?
Végzetes rendszerhiba 606. A pofámba virít. Na, mit jelent?
- Hahó! Baszki! - Mi a franc? Azt jelenti,
hogy törlődött a játék.
Az én gépemről?
Nem, nem. A szerverről.
Valamilyen önmegsemmisítéssel. Ez letörölt mindent.
A teljes játékot, és az összes mentést.
Az egész Infinitynek lőttek.
MINDEN ELVESZETT
AZ EGÉSZ UNIVERZUM MEGSEMMISÜLT
Ez az a jelenet, amikor az Infinity korábbi vezérigazgatóját letartóztatják,
miután három hónapig szökésben volt. Itt van velünk a New York Times riportere,
Kris El Masry. Maga robbantotta ki a sztorit. Hogy is volt ez?
Jól van. Megyek már.
Igen, nos, a névtelen forrásom szerint Mr. Walton tucatnyi vádponttal néz szembe.
Például: csalás, digitális jogok megsértése, sikkasztás,
segítségnyújtás elmulasztása. Szinte végtelen a lista.
Walton nagyon pipa.
Hé, ne fogdosson! Be tudok ülni. Kapják be!
Ó, láttátok ezt?
Nagyon vicces.
Igen, oltári volt.
Bocs, de nagyon élvezem a bukásod.
Ha te örülsz, akkor én is, Kabir. Hé, Nanette! Figyelj csak, van bármi
előrelépés azon ügyben, hogy kijuttass minket a fejedből?
- Dolgozom rajta. - Tényleg dolgozol? Keményen?
Ühüm, igen, írtam jegyzeteket, meg minden.
Kijött egy új epizód.
Hála istennek!
Oké, Nanette, néznénk a műsorunkat.
Nem. Most interjúvolják meg az ügyvédjét.
Ez is az alku része. Mint hogy nem kukucskálunk a fürdőben.
- Vagy átöltözéskor. - Vagy a randizás közben.
És cserébe engeded, hogy nézzük a műsorunkat.
- Szóval, kérlek, tedd be! - Oké, jó.
Az Atlanta Igazi Háziasszonyai új évadából.
Atlantaiak a gyökereim, de mindenfelé ágakat növesztettem.
Ne kamuzz már, most nekem kell a reflektorfény.
Várjunk! Melyiküknek is van viszonya?
A bal oldalinak.
- És kivel volt együtt? - A jobb oldalival.
Oké, és ez itt, ez itt a mindig vitatkozós?
- Fogd be! Fogd be! - Fogd be!
Fogd be!
Fogd be, „kapitány”!
Most már én vagyok az. Kapd be!
Mindegy. Kapd be, kapitány!