Hrajte Infinity, nejvíce pohlcující herní
zážitek v historii.
Ahoj. Jsem Nanette, Nanette Coleová. Jste Robert Daly, že?
Jo.
Jenom jsem chtěla vyjádřit svůj velký obdiv člověku, který celou Infinity
- navrhl. - Pro mě jsi bůh.
Máte nádherný kabát.
Jsi v pohodě, kámo?
Ú, retro styl.
- Jo. Flotila. - Páni.
To je seriál.
Na palubě lodi USS Callister. Jasně.
Nebuď na něj moc milá, jinak začne zírat.
Dík, Shanio.
Kde, kde to jsem?
Jsi na lodi Roberta Dalyho.
USS Callister. Jsme její věrná posádka a teď zjevně i ty.
Daly vytvořil tvou identickou digitální verzi. Nás všech. Z naší DNA.
Nějakým způsobem ji získal.
Dal tě do počítače a bum! Je tady kopie.
Digitální klon.
Jste nejen ostudní, ale taky odporní.
Ano, jistě.
Jistě, pane.
Ta červí díra, to je předinstalace vánoční aktualizace.
Co když vletíme dovnitř? Budeme volní.
Kde je USS Callister?
V pohybu.
- Jakým směrem? - K updatovému víru.
To jsou parchanti!
Tak si naser!
No tak, dělej!
Už nejsme v Dalyho počítači. Jsme na cloudu.
A kde je Daly?
Ukončit hru! Hned ukončit hru, do prdele! Ukončit hru!
- Tak co bude teď? - Máme teď k dispozici
nekonečný generovaný vesmír.
No ty bláho.
Poručíku Coleová, vítám vás.
Lidi, máme nového člena týmu přes výzkum, Nanette Coleovou. Prosím, jděte na místo.
Ne.
Jsem kapitán a tohle je rozkaz.
No, tak si naserte.
Drahá. Nevidíte? Nedýcháte?
Můžu vás takhle klidně nechat napořád, když se mi zachce.
Věčně budete lapat po dechu neexistujícími ústy.
Kapitáne, kapitáne.
Kapitáne? Jste tam?
Jo.
Pojďte na můstek, asi máme dobrý cíl.
Jo, hned přijdu.
Kristepane.
USS CALLISTER: DO NEKONEČNA
Neviděli jste, jak včera hrál Wrexham?
Na fotbal nečumím.
A na Velšany už teprv ne.
Jo.
- Ale byl to mazec, prohrávali 2:0. - Sorry, ale fakt nezájem.
Kurva! Kde je, chlape? Už je osm pryč. Začnem tu misi, nebo jak?
Morris psal, že ještě žere lasagne.
Hele. Někdo sem jde.
To asi bude on. No, tak sláva.
Nepřidal se do party.
Ruce vzhůru!
Odhoďte zbraně!
Nechceme potíže, chceme jen vaše kredity.
Co jste zač? A jak to, že nemáte tagy?
Nejsi ty Morris?
Dejte nám vaše kredity a hned!
To nebude on.
- Kredity sem, rychle! - Každej hráč musí mít tag. Jak to, že...
- Jste se posrali, ne? - No tak.
- Navalte kredity, hned! - Jo, jo, jo, jo, jo,
- dobře, dobře, dobře, dobře. - Dobře, jen klid.
Dejte mi je. Nic nezkoušejte.
Zaplať.
Vždyť je to jenom hra.
Jenomže pro nás to hra není.
Jak není?
Počkej, ty krvácíš? V týhle hře krev není.
Tak naval už ty kredity.
Vona fakt krvácí.
Kredity! Hned!
Nahlásím vás. A pak oba dostanete bann. Udavte se, vy kanálové.
Co chceš nahlásit? Bez tagů.
Ne, ne, ne, ne, ne.
ZABIT HRÁČEM NO_TAG_ERROR
- Kravina. - Prosím, Jonathane!
Promiň, mami.
Dudani, přenes nás.
Jdu na to.
Jak to šlo?
Uh, vyostřilo se to.
Takže jste bojovali? Bejt tam, natřu jim to.
Jo.
Prásk, prásk, jako gangster.
Co je, střelili tě?
Bradavku minuli. Hlavní věc je, že teď máme prachy. Spoustu kreditů.
ČTENÍ KREDITOVÉHO DISKU
- Třicet čtyři. - Sbohem, palivo.
- A dochází munice. - Monetizujou teď všechno
a zdvojnásobujou ceny.
Nemůžem existovat na dluh.
Bejt tam, tak z nich vyždímám víc.
Víc neměli.
- Jo? A jak to můžeš vědět? - Klid, klid, klid, klid. Hele, hele!
Já vím, je to trochu zklamání, ale na pár dní to stačí, že Kabire?
Jo.
Tak jo. Dobře, hlavní je zachovat optimismus.
A zkusme to znova a příště budeme lepší. Dobře, jo?
A co ta tvoje koza?
Ne, to, to nic. Ošetřím si to.
A pak seberu se a pak probereme
plán příští akce.
- Kapitáne. - Kapitáne.
Řekni, jaks jí tu kozu chtěla ošetřit?
Hej. Hej. Cos jim to tam vykládala, vždyť jsme skoro zkapali.
Skoro.
Každý den je to horší. Mají přesilu, lepší zbraně.
Já vím.
A co chceš dělat? Přiživovat se na ubožácích
jak nějaký krysy?
- Bez kreditů nepřežijeme. - Jestli budem takhle
pokračovat, tak taky ne.
Myslíš, že se mi to vykouřilo z hlavy?
- To přece neříkám. - Je to měsíc, co to Shaniu přede mnou
roztrhalo. Nevím jak ty, ale já pořád cítím její krev.
Bylo to těžký pro nás všechny. To víš.
Hledala jsem jiné řešení, ale marně.
Pořád si počítám, jaké máme šance, třicet milionů hráčů proti nám pěti.
Jsme v prdeli. A umřeme. Tohle jim jako mám říct?
Jenom se domnívám, že dávat jim falešnou naději
není dobrý nápad. Kapitáne.
Já se o tu funkci neprosila. Kdybych měla šanci vrátit se zpátky,
tak jdu. Jako všichni.
- Třinácté patro. Vítejte v Callisteru. - S dovolením, pardon.
Eleno, můžu...
Už je po něm.
Co?
A je to tvoje vina.
Ne, smrt Roberta Dalyho byla...
Tvůj čip je mrtvý. Neobnovilas ho.
Jo tak.
Obnovuje se každý měsíc.
Můžu dostat dočasný?
Pardon, ale měla jsem toho moc.
Proč je tu tohle?
Vzpomínka na pana Dalyho.
Je to několik měsíců, proč teď?
Pan Walton to sem ráno dal. Kvůli novináři.
A jakému?
Z New York Times. Brzo dorazí. Chceš ten čip?
Díky.
Za málo.
Budu dělat kafe, dáš si taky?
- Ani ne, díky. - Fakt?
- Jau. - Ou! V pohodě?
Jo.
- Mám ti pomoct? - Jo. V poho. Ne, díky, Karle.
Hezkej dopad.
Tak děkuju.
Vždycky rád pomůžu.
OBRALI MĚ DVA KANÁLOVÉ A NEMĚLI TAGY?
- Uh, pane Waltone? - Neslyšel jsem žádné klepání,
Kabire. Nebo se pletu? Klepal jsi?
Máme problém.
Jenže já mám teď dost práce, mohl bych tě ignorovat potom?
Hráči si teď čím dál víc stěžujou na ty anonymní zloděje. Jsou dost nasraní, oni
- je střílí a berou jim prachy. - Aha.
No, ale tohle se ve hrách zkrátka stává.
Ale divné na tom je, že nemají žádné tagy.
A co?
To není možné.
Žádný tag znamená žádné předplatné?
No jo.
Tak tím jsi měl začít. Kolik neplatíčů tady máme?
Teďka?
Dva.
Dva?
Podle toho, co vím.
Jako fakt?
Nejde o prachy, ale o to, že by to nemělo být možné.
Už je tady.
Pošli ho sem.
- Pane, tohle... - Díky, žes mi to řekl,
ale mě teď čeká šéfování.
Takže mohl bys, já nevím, táhnout do hajzlu?
Jo. Dobře.
Dáš si kafe?
Nedám. Díky.
Tak jo, přesně, jak sis to trénoval.
Um, pane Waltone?
- Co cítíš? - Uh, mentol.
No?
Jenom mě napadlo.
Dělám tu stážistu už asi rok a půl a myslím,
že už jsem připraven vzít na sebe víc odpovědnosti.
A rád bych znal váš názor.
Jo, jo, jasně.
Jo?
- Dám si sójové latté. Bez cukru. - Dobře.
Aha.
Ahoj.
- Kris El Masry, New York Times. - Vím. James Walton, kapitalista.
Co můžu nabídnout? Kafe, čaj?
Masáž?
Ne, ne, díky.
Dobře.
Tady?
Jo, máte tam důlek.
Bude to technologická rubrika, nebo kultura? Totiž jsem pro kulturu.
Uh, ne spíš do zpráv.
- Jo, no tak to je super. - Jo.
To mám radost. Ve zprávách nemáte konkurenci.
Fakt? Když myslíte.
Jo, jo, jo.
PŘENASTAVENÍ KAMERY
No tak.
Super. Um, nevadí, když si to budu nahrávat?
Jo.
- Nenahráváte? - Ne, ještě ne.
- Zopakuju ty kytary. - Ne, to je v pořádku. Tak...
Tak. Jdeme na to. Zapínám.
Dobrá, jako první se pochopitelně musím zeptat na Roberta Dalyho.
Viděl jsem tu jeho fotku.
Prostě ji nemůžu dát pryč.
Aha. A na téhle jste oba společně.
Jo, tahle.
Už je to dvanáct let, byli jsme průkopníci.
Batman a Robin. Jsem Batman.
Když Bob umřel, cítil jsem...
ještě větší touhu pokračovat v jeho odkazu. Není tady, ale navěky bude v srdci
- Infinity. - Ano.
Tam žije dál.
Proberme teď Infinity.
Všichni víme, že je to nejvíce pohlcující multiplayerová hra všech dob.
- Jistě. - Jo, ale v poslední době čelíte kritice
kvůli stále rostoucím cenám ve hře.
Vypadá to, že své hráče úmyslně ždímáte, abyste si zvýšili příjem.
Ale.
S podpásovkama teda začínáte brzo. Zkuste se podívat.
Vidíte, co jsem vybudoval? Támhle to máte. Pětatřicet milionů hráčů.
Počítáte i bandity?
Koho?
Dneska ráno jsem si procházel hráčské forum a narazil na stížnost od někoho,
Dobře. Aha.
Koho okradli dva anonymní "kanálové". Tak to napsal on, ne já.
Ano, o tom samozřejmě vím a už se to řeší. Ale to je jenom drobný.
Jeden z nich prý krvácel.
Cože?
Ve vaši hře není žádná krev, že? Tak jak je možné, že anonymní hráč krvácí?
Á. Nějaký patch, co myslíte?
To já se ptám.
Krisi, chcete mě potopit kvůli nějakýmu bugu? Blbý chybě?
Ale teď bych se ještě rád vrátil k Robertovi Dalymu, proto tu vlastně jsem.
Chtěl bych vám něco ukázat.
- To nechápu, proč mi to... Co to je? - Je to záznam z kamery záchranáře,
který jako první objevil tělo pana Dalyho.
Byl to můj kamarád a snad pochopíte, že na tohle se nechci dívat.
Vidíte. Všiml jste si toho předmětu, co má na stole?
Ne. Ne. Ne.
Digitální DNA kloner.
Jenom nějaká skříňka, může to být v podstatě cokoliv.
Je snadné je rozpoznat, zbylo jich pár,
protože byly zakázány kvůli porušování osobních práv.
Já ani nevím, k čemu slouží. Netuším, k čemu to je.
Jde s nimi vytvořit uvědomělé digitální klony skutečných osob.
A pak je mohou zneužívat. A plnit si tím své zvrácené touhy.
To zní vážně děsivě, ale proč mi to vlastně...
Jen by mě zajímalo, k čemu Robert Daly, muž, co stvořil Infinity,
váš společník a blízký přítel, potřeboval tuhle zakázanou technologii?
Nemůžu vědět, co Bob Daly dělal v soukromí, a proč se ptáte...
Nahrál do vaši hry ilegální klony?
- To rozhodně ne. - To vysvětluje toho krvácejícího hráče.
A pokud to tak je, může to zničit celou firmu i vás.
To je naprosto absurdní obvinění a sprostá lež.
A jestli o tom napíšete jen jediné slovo, moji právnici vás roznesou na
- kopytech, rozumíte? - Ano.
Fajn.
Ještě to dokázat nemůžu.
Není co.
Zatím.
Nic nám nedokážete a teď mi udělejte laskavost a táhněte do prdele.
- Moc rád jsem vás poznal. - Nápodobně, debile.
Panebože.
ZAMĚŘEN OSAMĚLÝ HRÁČ
Nate, mám dobrý cíl.
Jako minule?
No, je tam sama, vypadá to, že má u sebe hromadu kreditů,
a že je nová, takže se potkáme v pět na můstku, dobře?
Jo, rozkaz.
Před Karlem ani slovo. Jako vždy.
Jasně.
Řekni mi jeden důvod, proč bych s váma nemohl jít.
Ty vůbec netušíš, jaké to tam je. Fakt ti to musím připomínat?
- Kámo. - Už jen naše existence je zločin,
a jestli na nás přijdou, smažou nás raz dva.
Nezájem. Nezájem. Prostě už z toho magořím.
Každej něco dělá, ovšem kromě mě.
Jasně, ty seš kapitánka, že jo? Dudani je lodní šprt.
A Tulasková, to je naše sexy mimozemšťanka.
Vrátili jsme jí zelenou kůži kvůli tomu ekzému.
- Promiň. - A na změnu zpět nemáme.
Ale máš pravdu, jsem sexy.
- A pan stážista je teď vesmírnej mariňák. - Hej. Bývalý stážista.
- Tak dost. To by stačilo, prosím, už dost. - Nedělám tu nic. Nikdy.
No, a to mě sere. Chci pomáhat.
Nemohl bych aspoň sedět v křesle?
Jo, to můžeš.
Mazec. Díky.
Na nic nesahej.
Jasně, neboj, na nic tady šahat nebudu. Dudani, nabít střely.
- Nedávej rozkazy. - Ale...
Můžem?
Tak jo. Dudani, přenes nás.
Přenes je, Dudani.
Já už mu to řekla. No jo, tak, tak už můžeš.
Přenáším.
Volno.
Aktivuju ty Paničky z Atlanty.
A kde jsme?
Řada patnáct, pátý díl.
Uhh, já se z toho už fakt poseru.
Mám signál.
Jo?
Jo, tudy. Jdeme.
Kabire! Nakonec fakt potřebuju, abys ten problém s banditama
nějak vyřešil.
Kde do hajzlu seš? Kabire? Kabire? Kam šel?
To mi povídej.
- Asi už bude doma. - A proč už šel domů?
Končí.
To ti řekl?
Monitoru.
KONČÍM
Vyzvednu si nouzové zásoby a pak hurá do Belize.
Ale chce to nový pas. Hlavně se uklidni, klid, chlape.
Pane. Pane Waltone.
Teď nemám čas.
Mohla bych vám pomoct s těmi bandity, o kterých Dudani mluvil.
Neslyšel jsem tě klepat, promiň, jo, tak pojď dál.
- Moc rád tě zase vidím. Co navrhuješ? - Ano.
Musíme nějak zjistit jejich totožnost.
Jasně, to musíme, ale jak?
Myslím, že s neomezeným přístupem bych to zvládla.
- Máš ho mít. - Vždyť ani nevíte k čemu.
Dávám ti přístup ke všemu, co chceš.
Ke Kabirovým záznamům o stížnostech.
Míň slov, víc činů, prosím. Přístup máš,
takže bys tam třeba už mohla jít a pomoct mi, sakra. Hned.
To je ona. Ty půjdeš tam a já tudy, počkej na signál.
Tak vylez, ty sráči!
Napsala jsem "Miluju tě". A hele, teď to zveřejním.
- Já ji žeru. Je to svině. - To neuděláš.
Neblbni, počkej, nedělej to.
Holka z Clevelandu se chystala, že si na tebe zavolá pár kámošů,
aby ti pěkně zmalovali zadek.
Je to fakt pča. Takhle mě ještě nikdy nikdo nevytočil.
Nekecám, těch jejích mám po krk. Samas to říkala.
Kdo tu sakra zve do party?
- Chtěl jsem akorát vysunout disko kouli. - Pozveš sem hráče,
idiote. Chceš nás zabít?
- Klid, zrušil jsem to. - Kokot.
Vidíš, nic moc se nestalo.
To je v pohodě pípání, ne?
Špatné. Přibližuje se k nám loď.
Připravuju hyperpohon, dostaň je odtamtud.
Jasně, už volám. Poplach. Opakuji, poplach.
Nanette, slyšíš mě? Poplach. Opakuji, poplach.
Neodpovídají.
Máme společnost. Hráč s tagem "Fanda Metallicy".
Proč jenom tak zírá?
Lodě nezírají.
Nemyslíš, že to vypadá jako zírání?
Zahoď to! No, tak dělej.
Co?
Kruci.
Do hajzlu! Sakra!
Hej, zkus vystrčit hlavu a našiju to do tebe!
Ale, ale. Kde máš tag, kámo?
Seš snad cheater?
Jde nám jenom o kredity.
Potřebujem je víc než ty. Prosím, musíš mi věřit.
Sakra, tvoje noha. To ale musí bolet.
Jestli mě chceš zabít, tak to udělej.
Nějak moc to prožíváš. Ale když to chceš...
Sakra. Tak jo. Pokračovat.
- Dobrý? Honem, musíme vypadnout. - Jo, jo. Díky, Nate.
Počkej. Berem kredity.
- Co? - Najdi ty kredity. Tady, ber je!
Jasně. Jasně.
Zdar.
Co to zkoušíš?
Musíš mi uhnout.
Au!
Tak jo. Padáme odsud. Honem.
Hej!
Dej to sem!
Sakra!
To si už děláte kozy!
Honem, musíme padat!
Příchozí hovor.
Tulasková, přijmout.
Ty nejsi kapitán.
Jsem v křesle, ne?
Mluvit budu já.
Hej, kdepak máte tagy?
Zdravím, hvězdná lodi Metallico.
My všichni máme tuhle
kapelu taky moc rádi.
Fakt?
- Ano. - Jaká je vaše oblíbená písnička?
Tak jo, řeknu, že se nám líbí všechny.
Ne. Ne.
Jo. Já vím. To bylo v telce. Něco jako "sand".
Exit. Exit Sandman.
Exit Sandman.
Ne, Enter Sandman.
- Štíty sedmdesát. - To mě poser!
Tak už konečně chcípni!
Padesát šest procent!
Zkusím úhybný manévr.
Hyperrychlost! Hyperrychlost!
Nemáme dost kreditů!
- Tulasková, přenes je sem! - Vůbec nejsou u portálu.
Honem, padáme!
- Dostaňte nás odsud! Rychle! - Tulasková!
- Bacha, je tady! - Tulasková, dělej!
Přenáším.
Tulasková!
Stůjte, já vás zabiju!
Do hajzlu! Kurva!
Já vás nahlásím, slyšíte?
Co se stalo?
To on!
Stačí to? Stačí?
Padej! Hyperpohon!
ZÁZNAMY O STÍŽNOSTECH
ŽÁDNÝ TAG
NEMĚLI ŽÁDNÝ TAGY?
PIXIE_BUNKIN NEMĚLI TAGY!
Tak vylez, ty sráči! Panebože!
Co děláš?
Do hajzlu! Moc se omlouvám. Promiňte.
Ne, v pořádku. Nic se nestalo. V pohodě.
Do hajzlu! Sakra!
Hej, zkus vystrčit hlavu a našiju to do tebe!
Ale, ale. Kde máš tag, kámo? Seš snad cheater?
Jde nám jenom o kredity. Potřebujem je víc než ty.
Prosím, musíš mi věřit.
Tak co? Pojď. Máš něco?
No, já... Už vím, co jsou zač.
Kdo to je?
Držte se.
Já se držím vždycky, jsem kliďas.
- Jeden je asi Nate. - Nate?
Kdo to je?
Přece náš Nate.
Stážista.
Ten s kafem.
Jako támhleten?
Jo.
Ten zmrd je už teď na dlažbě!
Pardon. Klid. Mluv. V klidu.
Druhá jsem já.
Ty?
Robert Daly nás naklonoval.
Ale jak by to asi...
Vybavení na to tedy měl.
Počkej, a jak o tom víš?
Protože já jsem tam byla. U něj v bytě tu noc, kdy zemřel.
To snad ne, on tě vojel?
- Ne. - Ne? No, tak jo.
Takže... Bylo to tak,
že někdo naboural můj PhotoCloud a ukradl z něj moje intimní fotky.
VZPOMÍNÁŠ NA VEGAS?
- A můžu je vidět? - Ne.
- Třeba je to důležitá stopa. Ne? Tak jo. - Ne, nemůžete.
Oni mě potom vydírali a přinutili mě vloupat se do jeho bytu. Ale tam...
Fjů. Zabilas ho.
Ne, ne, ne, ne. Když jsem odešla, tak žil.
Přesně to by řekl vrah. "Já to nebyl."
Ne, ne. Já se ho ani nedotkla. Jasný?
Já... měla jsem se tam vloupat a ukrást všechny jeho... jeho vzorky DNA,
které měl v těchhle sáčcích v ledničce. Jsou na nich i jména, tohle je
- moje. - Kristepane.
Je tady i Nate. A další lidi z kanceláře. Taky vy.
Měl tam i mě?
Jo, a bylo tam taky lízátko se jménem Tommy, ale nemám ani tušení, kdo to je.
To je můj syn.
Co to sakra prováděl?
Tati!
Dělal si kopie nás všech a ani nechci vědět proč.
No, a když mi ten vyděrač volal, tak si potom nějakým způsobem
úplně změnil hlas.
Nanette Coleová? Máme tvůj účet na PhotoCloudu.
Ale povedlo se mi ten hovor vystopovat.
No, a zjistila jsem,
že přišel z jedné verze Infinity a IP adresa se shodovala s tou Dalyho.
Ten vyděrač volal přímo z Dalyho počítače.
Počkej, počkej, proč by tě ale Bob vydíral,
aby ses mu vkradla do jeho bytu?
Nebyl to Bob, ale my.
Jen kopie. Naše.
A myslím si, že ty kopie se nějak dostaly
do Infinity a teď tam žijou.
Celkem síla, co?
A najdeš je?
Ne, to nejde. Bez, bez tagů je to prakticky nemožné.
Nějak to přece jít musí. Jakkoli.
Možná kdybych měla Dalyho osobní počítač, ale ten už je dávno někde na skládce,
že ano?
Nebo snad není?
Au!
Seď klidně.
- Vždyť jo. - Ještě klidněji.
Dost monotónní pohled. Co?
Je to animační smyčka, aby se měl hráč na co dívat,
zatímco se v pozadí načítá lokace.
To jsem netušil.
Říkal ti to už stokrát.
Asi jsem byl mimo.
Možná, že kdybys poslouchal, co ti lidi říkají,
- věděl bys, co je to pozvánka do party - Možná, že kdyby sis ty vytáhl hlavu z pr...
- a skoro bys nás nezabil. - Stačí, stačí, dost!
Jasně, rozumím vám.
Máme toho po krk, ale jestli chcete někoho vinit,
tak jenom mě, to já jsem vás sem dovedla.
- Ale tak to přece... - Vážně jsem věřila, že najdu
nějaké řešení, ale už nevím.
Fakt nevím, jak dál.
Vždycky se můžeme vystřelit do vesmíru.
No a co tohle? Co když vletíme do Dalyho počítače? Co?
I kdyby nám fakt přeskočilo a chtěli jsme, nepůjde to.
Proč?
Dalyho vesmírná bublina se smazala. A navíc, ta červí díra byla jenom dočasná.
A už se uzavřela.
No, jo, dobře, tak je zavřená. Má snad někdo nějakej lepší nápad?
Jo.
Panebože. Mám to.
Ten výraz znám.
Jasně. Takže. Daly měl na počítači svoji
vlastní verzi Infinity,
kde si mohl dělat, co chtěl, ale jak jsi říkal, je uzavřená.
Správně.
No, tak co prostě udělat to samé, co on?
- Myslíš... - Možná se pletu, ale kdybysme
se dostali ke zdrojovému kódu,
mohli bysme si vytvořit svoji vlastní soukromou
verzi tohohle vesmíru. To by šlo, ne?
Z cloudového úložiště na virtuální servery?
Jo, jo. Přesně tak. A pak bysme se vyjmuli a vložili se do...
Vyjmout se z tohohle vesmíru a přenést se do jiného?
Jo, měli bysme svůj bezpečný, soukromý a nekonečný vesmír.
A pak bysme za sebou prostě zavřeli dveře. Už žádné kredity, žádní hráči,
žádné hrozby.
Prostě jen my. A v bezpečí.
No dobře, jak se chceš dostat k tomu zdrojovému kódu?
Ten je ve hře zastoupen tímhle. Z cesty.
- No jo. - Hele.
Srdce Infinity. Je to jako motor ve středu vesmíru,
co celou hru vytváří a udržuje v běhu.
Tak tam letíme.
K němu se dostanem, ale dovnitř sotva, tam mají přístup jenom dva lidi.
A jeden z nich je Robert Daly.
No, spíš byl.
Druhý je Walton.
Taky byl.
Ale venku ještě žije. Umřel klon,
ale s tím původním ve skutečném světě se můžeme spojit.
Zkontaktujeme ho a přesvědčíme ho, aby pomohl.
Jsme nelegální klony v jeho hře. Když na nás přijdou, tak půjde sedět.
Fajn. Takže bez Waltona jsme nahraní.
Nechcete ještě zvážit to vystřelení?
Sakra. Kdybysme aspoň mohli najít něco v jeho kajutě, ale ta je úplně prázdná.
Cos to říkal?
Je prázdná, jeho kajuta.
On tady kajutu mít nemůže.
Jenže má.
O, o patro níž pode mnou.
Proč se tak koukáte? Něco na ksichtě?
Tady.
Tohle jsou jeho věci?
Když umřel, staly se majetkem společnosti, takže jsou teď moje.
Většina z toho jsou stupidní komiksy, ale vím, že tu někde byl... Jo.
Jeho počítač.
Tak do toho.
- Přineste i ty kabely. - Kabely? Cože? Jsem podavač kabelů?
KAJUTA
Vidíte? Žádnej Walton. Prostě nic.
Tak jo. Ale když jsme proletěli tou červí dírou,
loď se resetovala.
A vytvořila kajutu pro každého živého člena posádky.
Ale Walton přece umřel, než jsme prošli skrz, takže...
By tu neměla být.
Pokud ještě nežije.
Vždyť ho spálily trysky.
Ale co když se sem drobný kousek Waltona skrz červí díru přece jen dostal?
Třeba jenom nehet. Anebo,
co když se jenom jeden jediný
atom Jamese Waltona
dostal do proudu za lodí, a proletěl skrz a kroužil
kolem nás ve vesmíru?
- Mohlo ho to oživit jako nového hráče. - No jasně. A kde se
narodí hráč, když začne hru?
- Ne na lodi, ale na nové planetě! - Na nové planetě!
A mohl by to někdo přeložit i nám analfabetům?
Prosím.
Walton žije a my ho najdeme.
Fajn.
No jo. Všechno se zevnitř smazalo, teda skoro všechno. Zničilo se to.
Ale je tady crash log a ten dokazuje, že ve svém počítači fakt měl klony.
Mám tu i jména. Jste tu vy, já, a Shania, a Kabir, a Elena, a Nat a Karl.
Jaký Karl?
Vydržte, spustím si hru.
Nevím to určitě, ale myslím, že když najdu planetu,
co se vytvořila přesně tehdy,
když došlo k selhání jeho systému... Ou! Tak jo, už ji mám.
Bylo to přesně minutu před půlnocí na Štědrý den.
Když najdeme novou planetu, která vznikla ve stejný čas...
Mám ji.
Tam určitě bude! Startuj, Nate!
Rozkaz.
Waltone.
Pěkná hruď.
Přece mě znáš, já, já jsem Nanette Coleová.
Jsem z Callisteru.
Ó! Ó, Bože, přišlas pro mě.
Nejradši bych tě umačkal.
A co se radši vrátit zpět na loď?
Počkej.
- My můžeme na loď? - Jo, a tam se přivítáme.
Bože můj. Počkej.
Počkat? A na co?
Musím pro Valouna.
A kdo to je?
Tak jo.
Tak mám souřadnice. Jdem do hry.
A jak se to dělá?
Nevíte, jak hrát svoji hru?
Ne. Já čtu.
Sledujte. Začít.
Aha. To je super.
Taky začít.
Do hajzlu. To mě podrž, je to fakt úplně jak reálný život.
Co to... Mám i blaster?
Byl to fakt mazec, v jednu chvíli mě zaživá pálily trysky
a vzápětí jsem se objevil támhle.
A sám. A hodně dlouho.
Jo.
Valoun mi dělal společnost. Držel mě při smyslech.
Pozdrav ho. No tak.
Moment.
Má zezadu díru.
Jo? Ani nevím.
Bacha na obličej!
Tak jo, Waltone, už pojď.
Ještě tohle.
Jen jednu kůži.
Tak jo.
To ne.
Kristepane.
Vidíte? To jsme my. Teda vlastně oni.
Co to sakra mám na sobě?
Ne dost.
- Tak honem. - Jo, jo, někde to tu bylo. Jenom...
Vypadám tak drsně.
Tak jak to uděláme? Já odpravím tvůj klon a ty pak můj?
Cože? Ne!
Máš pravdu, bude větší vzrůšo, když zabijeme sami sebe.
Ne, ne, ne. O čem to mluvíte? Nechci je zabít.
Tak co tady vůbec děláme?
Panebože!
Vylezte.
Ahoj.
Klídek. Já přicházím v míru.
Fajn? Hlavně v míru.
Bože můj. Ahoj.
Ahoj.
Chceš pomoct?
Co? Ale ne.
Hele. Vidíš? Já jsem, no... Jsem ty.
Jediná já jsem já.
Jsem pravá ty.
Subjektivně. No, a proč tu jsi?
Chceme si jenom promluvit.
Chceme?
Jo.
Čau, namaste.
Zdar, šprti.
Zahoď to!
Není problém. Proč mi ho vůbec dávali?
Ou, to je teda růžový dělo.
Stále štíhlý.
Co to je?
Dobře, tak ještě jednou. Je mi to fuk, ale o co tam jde?
No to si děláš kozy. Ty jsi fakt čůza.
Marlo teď nesnáší Kenyu a chtěla na ni zavolat policajty.
Kenya mi pije krev už vod minule. Nesnáším tyhlety pipiny.
A Monyetta je naštvaná, že ji Marlo chtěla praštit dveřma do obličeje.
Byly těžké.
Aha.
- Ať možná máte jinej názor, - Už se vrací.
- Ale mně to je úplně u prdele. - Nemohl by Walton mít helmu na půjčení?
- Je to kráva. - To je divný.
Jé.
Tys je omylem zkopíroval?
Všichni jste mi tak chyběli.
Walton opravil trysky, ale pak ho to sežehlo.
Proletěli jsme dírou a Dalyho tam nechali umřít.
Takže to já jsem vás odtamtud dostala, jsem kapitán?
Tím, že jsi tak vyjevená, nás obě ztrapňuješ, ale jo.
Aha.
No, ale proč teda všechny hráče okrádáte? Nejste díky mně...
Vy... Nejste teď už v bezpečí?
Jako naivka jsi roztomilá.
Když jsme byli v Dalyho počítači, byl tam akorát jeden sociopat.
Ale tady je jich plný vesmír.
Zabijou nás, ani nemrknou.
Aha, to je...
Hrůza? To jsi chtěla říct?
Jo, to jsem chtěla říct.
A moc mě... Ne, stačí, neříkej, jak moc tě to mrzí.
Měla by ses přestat pořád omlouvat.
Jenže mě to fakt mrzí. Vůbec jsem netušila, jak na tom jste a já...
Jo, a jak bys mohla? Ty sis akorát užívala svůj život.
Nebo vlastně náš. Neřekla bych, že jsem si užívala,
měla jsem to docela těžké a celkem jsem...
Mělas to těžké?
Ano, vy jste mě totiž vydírali a... Jinak to nešlo.
Přinutili jste mě vloupat se k Dalymu a pak... Oni na nás střílí.
Za to já nemůžu.
Nanettky, v klidu. Je toho na mě trochu moc,
jedna po druhé, prosím.
Dobře, hele... Chtěli jsme se snad držet stranou.
Jo. Chápu. Jste ilegální.
Teď už ale o naší existenci víte. Ano, a opravdu vám chceme nějak pomoct.
Potřebujem do Srdce Infinity.
Do enginu hry? K tomu vám musí dát povolení pan Walton. Ale... Půjde to, že?
Ani náhodou.
Ne! Kurva!
Dost! Co to děláte? Dost!
Ilegální.
Vždyť jsou to lidi, dost!
Je to jenom blbá hra.
Tady máš!
Kámo.
Ne!
To mě baví.
Ne! Ne! Ne!
Nedělej to!
Neskutečný.
Kde je ta věc? Někam spadla.
Mrzí mě to.
Omlouvám se, omlouvám se, já...
Já jsem...
nevěděla, že to udělá. Promiň. Strašně se omlouvám. Mrzí mě to.
Já to... Já to nevěděla. Moc se omlouvám.
No tak, přece tu musí být. Někde.
Já jsem...
Tak už běž. Nesmíš mu dovolit se sem vrátit, rozumíš?
Ukončit.
Mám tě.
Au!
Do hajzlu! Au! Děláš pro mě, tak co tě to...
Jsi zasranej vrahoun!
Ne. Nejsou to lidi. No tak.
Ty taky ne.
Mohla bys mi to vrátit, prosím? Kam jdeš? Hej.
Pomoz mi vrátit se a dostat zbytek... Sakra!
Počkej! Do pr... Hele! Hele!
Bohužel se jich zbavit musíme.
Nebudu tě poslouchat, končím.
Jedeme v tom oba, tak...
Je to tvoje firma.
Určitě jsi tam tehdy v noci u Dalyho zanechala stopy.
No a?
No... Co když to zjistí tisk?
- Možná by měl. - Tak poslouchej.
Nešahej na mě.
Fajn. Ohrožuje nás to oba, Nanette.
Nech mě být. Nebo mu zavolám. Kris El Masry, že jo?
Ne.
Dej to sem! No tak. Ne, ne, promiň, promiň, promiň, promiň.
Ne! Pusť mě!
Prosím. Víš, mně jde o všechno.
A bez tebe je nenajdu, tak mi, prosím, pomoz.
Kolik chceš? Sto táců?
Dvě stě?
Ty seš ubohej.
Přes dvě stě? Dvě stě pade?
A nemysli si, že...
Bože, je v pořádku?
Hej. Asi byste měl někoho zavolat. Volejte.
Kristepane.
Nemůžeš za to.
Přece obě víme, že jo.
Takže jste mě vlastně zachránili proto, že se beze mě nedostanete
do Srdce Infinity.
Ano.
Aha.
A chyběl jsi nám.
Aha.
Pořád tam je?
Co? Co?
Jsi hnusák.
Já to nebyl. Svoji verzi ze světa venku
teď už taky nesnáším.
Já vím.
Tak proč jsem teda hnusák?
Protože ti čouhá pytel.
A krucinál.
Tak já se jdu převlíct a dát se dokupy.
Sakra, tahle uniforma mi fakt sekne.
Ahoj, Nanette, asi bych ti měl něco říct.
Tak mluv.
Chcete do Srdce Infinity, že?
Je to jediná naděje.
A ty víš, co tam je?
Zdrojový kód.
No, ne tak přesně.
Co teda?
Asi bych se napil.
O tomhle jsem nikdy nikomu neřekl.
Před dvanácti lety...
to všechno začalo.
- Tak na mě počkej v autě. Hned jsem tady. - Byl jsem mladík. Objektivně sexy.
Měl jsem prachy z tátova fondu a hledal jsem investice.
Řekli mi o jednom geniálním programátorovi, co dělal něco přelomového.
Čau.
Ahoj. Zrovna jsem se polil mlékem.
No, to vidím. Pěkný.
Ty jsi...
James Walton, ten, co ti volal. A ty jsi...
- Robert Daly. - Těší mě.
Vlastně by mi na tebe víc pasoval Bob.
Můžu ti tak říkat?
Jasně.
Prý bys pro mě něco měl.
Chceš to vidět?
No, to si piš. Díky.
Bobova garáž byla to, co byste čekali. Svatyně jeho jediné posedlosti.
Nechám to naběhnout.
- Á, no teda. Potřebuješ na tohle zbroják? - Opatrně.
To je pravá bargradianská šavle.
Aha.
- Velitel Scarfax ji získal v bitvě. - Toho neznám.
Vesmírná flotila. Ten seriál.
Aha.
Hodně to předběhlo dobu.
Asi bude...
- fajn. - Oni si pro ten seriál
vytvořili celý vlastní vesmír.
- No, a já si to chtěl zkusit taky. - A pak, že já si hraju na Boha.
Tohle ti s nasadím.
Tak jo.
Tak.
Sedí ti to?
Bude to chvilka. Můžu?
Do toho.
Tři, dva, jedna.
Byl to skvělý zážitek.
Tak přelomový a já jsem hned věděl, že...
Bob je génius.
Panebože. Do hajzlu. Jako, jako bych fakt byl na jiný planetě.
Dost přesvědčivé, že?
No, dobře, ale jak se to hraje? Kdy si třeba někoho zastřelím, nebo...
Vlastně bych spíš než hru chtěl vytvořit takový, řekněme, virtuální zážitek.
Jo, jo, to zní dobře, ale kdyby se to dalo hrát po síti,
tak na tom kurevsky vyděláme.
O tom ale Vesmírná flotila ne, nebyla.
Na flotilu seru. A to ti říkám s tou nejhlubší úctou.
Jo, Bobe, vytvoříme si vlastní značku. Kolik máš planet?
Zatím čtyři.
Potřebujem tak padesát, než to spustíme.
Bobe, musíš na tom zamakat. Větší vesmír, víc předplatitelů.
Bobe, Bobe,
říkal jsi, že by sis chtěl vytvořit vesmír.
A teď máš možnost.
Asi máš pravdu.
No jasně.
A tak jsem se nastěhoval k Bobovi do garáže a rozjeli jsme startup.
Bob pracoval na hře a já zase na Bobovi.
Jenom devět planet? Jsme neskutečně pozadu, Bobe.
Nemohl bys napsat něco, co nám tam ty planety bude dělat samo,
hezky jednu za druhou?
- Planeta, planeta. - Ale stejně bych musel každou kontrolovat.
No a?
To by ale dost dobře nešlo,
protože se musím věnovat všemu ostatnímu a fakt se nemůžu rozkrájet.
Něco mám.
Ještě před Bobem jsem investoval do spousty nových vynálezů.
Dobrých i špatných. Jeden se nikdy nedostal na trh.
Vymysleli ho lidi od porna, jenže před uvedením ho zakázali.
Ten DNA kloner?
Bingo. Měl replikovat klony pro VR.
Stačil vám vlas nebo vzorek slin
a mohli jste si z kohokoliv vytvořit virtuální, uvědomělou šukací pannu.
Chtěls šukat s Robertem Dalym?
Ne, ne. Jenom ho zkopírovat.
A tahle Bobova kopie uvnitř zdrojového kódu, propojená s enginem hry,
by mohla pořád makat a ze své časové bubliny
kousek po kousku skládat vesmír.
Souhlasil.
Počkej. Chceš mi říct, že v enginu je Dalyho klon?
Je tam, a dal jsem ho tam já sám.
Tohle je v Srdci Infinity.
Celá ta rotující konstrukce je jenom záclona, prostě jen zástěrka.
A uvnitř je Bobova zotročená mysl. A nemůže ven.
Jen buduje Infinity donekonečna.
To je síla.
Proto tvé druhé já šílí. Celá jeho firma totiž stojí
na práci ilegálního klonu.
Ona...
je v nebezpečí.
A kdo?
Já. Ta druhá já. Netuší, o co tu jde. Tulasková, můžeš jí prosím zavolat?
- Řekli jsme si, že ven volat nebu... - Prosím, běž.
Haló?
Potřebovala bych mluvit s Nanette Coleovou, kdo je tam?
Nemocnice. Doktorka Garciová. Vy jste její známá?
Jsem její sestra. Je v pořádku?
Bohužel vám musím sdělit, že měla nehodu.
Aha.
No, a je... Jak je na tom?
Myslím, že by bylo lepší promluvit si osobně.
Můžete přijet?
Já jsem daleko,
jsem teď na cestách. Mohla byste mi říct, jak na tom teď je?
Je v hlubokém kómatu.
V kómatu?
Je napojená na přístrojích a sledujeme,
zda nedojde k nějakému zlepšení kognitivních funkcí,
ale utrpěla vážné poranění mozku.
I kdyby snad nabyla vědomí, její osobnost bude ztracena.
Bohužel.
Vím, že jste říkala, že jste daleko, ale měla byste přijet a rozloučit se.
Ukonči hovor, prosím.
Nanette, jsi v pohodě?
Dudani, kurz Srdce Infinity.
Seš si jistá? Zrovna teď jsi v šoku.
Běž na místo.
- Nanette. - Hned.
VESMÍRNÁ FLOTILA
VŠICHNI STAŘÍ NEPŘÁTELÉ ČAS NA POMSTU!
ČAS ODPLATY!
Haló?
Kabire, to jsem já. Pomoz mi.
Proto jsem skončil.
A kdybych ti přidal třeba pět tísíc dolarů?
Za měsíc?
Jo. Jasně. Ale napřed mi pomoz, potřebuju takovou technickou podporu.
Jsou čtyři.
Ano.
Dobře.
Řekněme, že hraju Infinity, jo?
Vy ho přece nehrajete.
Řekněme, že bych to zkusil.
A někdo mě trefil do hlavy, hra mě vykopla.
Jak jít zpátky?
- To snad ne, to je základ. - Řekni, jak na to! Promiň, tak jak?
Nasadit disk a říct: "Pokračovat."
A pak budu kde?
Tam, kde vás vyfregovali.
Vyfre...
Zastřelili.
Já vím, ale když to bude na lodi?
Tak budete na té lodi.
Na té samé?
Sice v kajutě, ale jo.
Tak to je mazec. Vážně super.
Je to základní mechanismus. Nemusíte se táhnout přes celou galaxii.
Kabire?
Ano?
Poslední otázka.
Dobře.
Docela působivé, že jo?
Když seš na točivý kraviny.
Navrhli jsme ho, aby bylo krásné na pohled.
Díky tomu se aspoň lidi nebudou tolik ptát. A nenapadne je, že uvnitř je Bob.
Můžeme tam přenést jenom jednoho z nás.
Walton povolí vstup tím, že přiloží svoji dlaň na skenr.
Jdu tam.
Ne. Nebude tam stačit jenom něco pomačkat,
Daly je tam sám už roky a vládne božskou mocí.
Přilož dlaň.
Jo.
Dudani, můžeš.
Přenáším.
Ahoj.
Čau.
Jo, uh.
Promiň.
Jsem, jsem Robert Daly, a ty jsi?
Nanette Coleová.
Vítej.
Přestaň courat, stresuješ nás.
Kdo ví, co se tam teď děje.
Ať už je to cokoliv, je to tvoje vina.
Asi půjdu meditovat. Nevadí?
To bude lepší.
Kdyby něco, řekni.
Jsi na něj zlý.
Takže, Nanette, jak jsi sem dostala?
Přístup můžeme udělit jenom
já nebo pan Walton.
Dal mi ho.
Fakt?
Chceš taky?
Ne, děkuju.
A neříkal, kdy se tu zastaví? Chci mu ukázat hromadu věcí.
Vytvořil jsem vesmír.
Nic neříkal.
Po, posadíš se?
Promiň, mám tu čurbes.
Vlastně jsi první, kdo sem dorazil, co jsem tady s tím začal.
Ale čas tu plyne zvláštně.
Jsem tu možná už pět set let.
Jestli tě poslal pan Walton, bude to asi důležité.
To jo.
Ví, že tu jsem, ale přišla jsem proto, abych tě poznala osobně.
Fakt? Ale proč?
Mám totiž prosbu.
Jakou?
I když nemám žádný důvod ti důvěřovat.
Proč?
Už jsem tě potkala, dřív.
Jako venku?
Vlastně ne.
A co se stalo?
No, je to...
dlouhý příběh.
Mám rád příběhy.
Čau.
Běž se omluvit.
POZVAT VYHLEDÁVAČ PLANET
- Hele, já jsem to tak nemyslel a... - Sójové latté bez cukru.
A proč mi říkáš, jaký chceš kafe?
Prostě miluju kafe.
Víš, že už nejsem stážista, viď?
Jasně.
A co moje jméno?
Co?
Křestní jméno. Znáš ho?
- Neil? - Co sakra děláš?
- Nate, co je to s tebou? - Není to Walton.
- Já jsem Walton. - Ale ne náš Walton! Hej!
- Kde je? Cos mu udělal? - Drž ho! To nejsem já.
Ukončit!
Oh! Hajzl!
Nasrat, stážisto!
Praštil mě. Teda já... Já sám, sám sebe jsem uzemnil, to je hrůza.
Sakra. Poslal hromadnou pozvánku.
Co? Komu?
Všem, co jsme obrali.
POZVÁNKA OD NO_TAG_ERROR
Šmejdi.
Tak jak vás uvidím chcípat?
Ssssspectovat.
Spectovat. Jo. Jdem na to.
Jak chcete.
Začít hru.
Už se blíží. Houf lodí.
Do prdele.
Tulasková, připrav štíty. Zapnout trysky.
Jdu si pro vás, kanálové.
Tak do nich!
Jsem mrtvý?
To jako, že tam venku už, už nejsem?
Já to mám teď podobně.
Ale asi jsem si to zasloužil. Choval jsem se k vám příšerně.
Ano. Choval.
Kruci.
Sám sebe jsem zklamal. To, cos říkala, to, to nezní jako já.
Jsem docela fajn. Vážně.
Musel jsem se tak začít chovat z nějakého důvodu.
Někdy mi přijde, že mě Walton využívá.
To jo.
A že mu záleží jenom na něm samém.
Ano. Přesně. A proto taky mám tu prosbu.
Vzpomínáš?
Jasně.
Chtěla jsi, abych přenesl tebe a tvoji posádku
do soukromého vesmíru...
na bezpečném cloudovém serveru a pak ho zamkl, aby vás nemohli najít. Mám pravdu?
Jo, a pomůžeš mi?
Jasně.
Je jich hrozně moc!
Štíty na šedesáti osmi!
Uh. Energii do štítů!
Nebudeme moct střílet!
- Musíte mi věřit! - Dobře.
To zvládnem. Připraveni?
- Na co? - Letíme!
Připomíná mi to Boj v utajení.
Co?
Boj v utajení, slavný díl Vesmírné flotily.
Posádka se v alternativním vesmíru schovává před Scarfaxem,
bargradianským velitelem.
Aha, jo.
Vidělas to?
Mě starý seriály moc neberou. Ne.
Ale zní to fajn.
Skvělý díl. A výrazně předběhl dobu.
Stoč to, sakra!
A o co se asi snažím?
Ne!
No, to by šlo. Teď už ji stačí jen vložit
do mechaniky a máme to.
Jako fakt? Děkuju. Zachránil jsi nás.
Ale můžu se zeptat?
Jo.
Eh, nechtěla bys radši ven?
Cože?
Pozor!
Ne, ne, ne, ne, ne!
Jo! Jo!
Říkalas, že tvoje druhé já je v kómatu. Ve které nemocnici?
St. Juniper.
Mám to. Jo. To jsem si myslel, monitorujou ti mozek,
aby viděli, jestli nastane nějaké zlepšení.
Mohl bych tě tam jednoduše poslat.
- Ale kam? - No, do její hlavy.
Mohla bych jít domů?
Ano. Její mozek už v podstatě vypnul. Je mi to líto.
Ale když bych tě tam přenesl,
tak se vaše mysl spojí a ty budeš pak mít vzpomínky vás obou.
Mohla bych žít starý život?
Hele.
Šlo by oboje?
Ne, jsi genitálně propojená s lodí, a pokud se vrátíš do svého těla,
loď se pak smaže.
No a oni?
Posádka taky, takže si teď musíš prostě vybrat.
Pro kterou se rozhodneš?
Já nevím.
No, a co Nanette?
Zatím nic.
Máme společnost!
Pevně se držte!
My tady umřeme!
- Do píči! - Jonathane!
Ty si taky naser, mami!
Takže koho zachráníš?
Sebe
nebo radši je?
- Já... - Tohle je jak Dilema na Výspě pět,
kde Xanthiané nutí kapitána Storma vybrat si mezi záchranou posádky, nebo sebe sama.
Posádku.
Určitě?
- Už jsem se rozhodla. - Nedozví se to.
Konečné slovo.
Totéž udělal i kapitán Storm.
A nakonec se ukázalo, že to byla jen zkouška.
Xanthiané chtěli vidět, jak je ušlechtilý.
A když odpověděl správně, odhalili mu, že tu je ještě třetí možnost.
Pomoct všem.
Říkals, že to nejde.
Jo, předstíral jsem,
abych si tu s tebou mohl sehrát tuhle scénku z Vesmírné flotily.
Byla to sranda, věřilas tomu.
Jo.
Tak jo, zkopírovat a vložit.
Chci vyjmout.
Co?
Přeneseš nás, takže vyjmout, ne kopírovat.
To máš fuk.
Ne, to by nešlo.
Tenhle vesmír je nebezpečné místo a každý klon tady časem chytí a zabijou.
Jenomže ten tvůj ne.
Proč ne?
Protože ten by tu byl se mnou.
S tebou?
Choval bych se k ní hezky. Měla by se fajn.
Nic bych nezkoušel. Leda by sama chtěla. A navíc nikdy bych jí neublížil.
Ublížil.
Neublížil.
Ublížil. Vím, že si myslíš, že ne,
ale rozhodně ti neprospívá, když máš takhle velkou moc. Víš?
Ale já jsem fajn.
- No, podívej, já ti rozumím. - Jsem dobrák. Pořád něco tvořím.
Každý den, neustále a... a podle mě je to krásné.
Věnuju tomu celý svůj život a, a ani se s tím nemám šanci
nikomu pochlubit.
- Dobře. Jo, já ti rozumím, Bobe, ale... - A nemůžu odejít.
Kdybych to zkusil, tak se všechno vymaže. A ty mi teď řekneš, že už venku nežiju.
A zůstalo ze mě jen tohle, nic víc. To tu mám být celou věčnost takhle sám?
Bobe. Mrzí mě, že se tu cítíš osaměle a vím, že to vůči tobě není fér.
Už nemluv.
Jasně, ale zkus pochopit...
Přece si nemůžeš myslet, že s něčím takovým budu souhlasit.
Prosím. Prosím, přestaň. Přestaň!
- Žádám tě o... - Tak dost!
Promiň mi. Omlouvám se. Ne, ne, ne, to ne!
Pixie si vás našla, co?
Nejde sundat!
Ú. Tak jo, chceš si hrát?
Já nejsem padouch.
To mě strašlivě ranilo. Nehodlám ti ublížit.
Jen bych se rád skamarádil. A mohla bys tu zůstat.
Nechci ti ublížit. Jenom chci, abys zůstala,
uvidíš, že jsem fajn kluk, vážně.
Destrukce zahájena. Vymazání.
Co to je?
Srdce se rozpadá. Co se to tu sakra děje?
Ne! Kurva! Která to je?
Chystá se střílet.
Super. A teď, teď to do nich pěkně naper!
Do hajzlu! To si je nemůžeš popsat?
Ne!
- Štíty už jsou na nule. - Trefí a je po nás.
Je čas jít spát.
Kruci. Kruci!
Kurva práce! Sakra! Pojebanej starej krám!
Ne, to ne. Funguj, sakra!
Vypálila!
Sbohem!
A je to!
Co je zase tohle?
Už je, už je po nás? Přijde vám, že mluvím jako mrtvola?
Ani moc ne.
To jsme... už jsme v tý vesmírný bublině.
Ale kde jsou hvězdy?
- Co je to zač, mlhovina? Kde to jsme? - Nevím, nemám souřadnice.
Ššš! Potichu. Slyšíte?
Co...
Co se děje?
Jenom klid, slečno.
Nějaká obryně.
Haló, potřebuju tady pomoc!
Nate, můžeš to nějak zastavit?
Nic to nedělá!
Mu... Můžem s ní mluvit?
Tulasková, její mobil.
Jo.
Tulasková, volej!
Jo, jo, už jdu na to.
Haló?
Ahoj.
Co se sakra stalo?
Nate. Nate, jsi to ty?
Nazdar.
Čau. Jak se...
A jste všichni pohromadě?
Jo.
- Jasně, jo, jsme tu všichni. - Jo.
- Neboj. - Panebože!
Žijete, díky bohu! Víte, kde jsem? Tomu neuvěříte!
V koupelně ve špitále.
Jo, tak to ses trefil.
Bože.
A jaks to uhodl?
Co zas?
Čau. Co je fatální chyba obsahu šest set šest?
Šest set šest? To ne. To jste se musel splést.
Šest set šest, svítí mi to přímo před ksichtem! Co to je?
- Jsi tam? Kurva! - Kurva. Znamená to smazání hry.
Z počítače?
Ne, ne. Ze serveru, aktivovala se pojistka a všechno smazala.
Celou hru i všechny zálohy.
Infinity už není.
VŠE JE ZTRACENO!
CELÝ MŮJ VESMÍR JE PRYČ!
Byli jsme u toho, když došlo k zatčení bývalého ředitele
Infinity, Jamese Waltona,
který byl tři měsíce na útěku.
Více nám poví Kris El Masry z New York Times,
který jeho trestnou činnost odhalil.
Ano, podle mého důvěrného zdroje bude pan Walton obviněn z mnoha trestných činů.
Jako podvody, porušování práv digitálních osob,
zpronevěra, nenahlášení dopravní nehody
a mohu pokračovat.
Vypadá nasraně.
Snad nejsem idiot! Já to vím. Au! Nasrat!
Viděli jste?
Je vtipný.
Jen se smějte.
Promiň, ale tvůj pád mě těší.
Jsem opravdu rád, že jsi rád. Jo, a Nanette?
Pokročilas nějak s možností, jak nás dostat ven z tý svojí palice?
Dělám na tom.
A poctivě? Snažíš se?
Mm-hm. Jo. Zjišťuju to, neboj.
Vyšel nový díl.
Díky bohu.
No tak, a teď se budeme dívat my.
- Ne. Budou mluvit s jeho právníkem. - Tak zní dohoda, nedíváme
se, když jdeš na záchod.
A když se převlíkáš.
A když tam máš kluka.
A ty nám na oplátku dopřeješ náš pořad, to je fér.
No, tak jo.
V letošní řadě Paniček z Atlanty uvidíte...
Kořeny mám v Atlantě. Ale příbuzný mám úplně všude.
Vždycky chci být první. A ne druhá.
Tak, která že zahejbala?
No, ta nalevo.
Jo.
A s kým?
S tou napravo.
- Jo, a to je ta, co pořád na někoho ječí? - Ticho. Sklapni.
Mlčte.
Ššš.
Sklapni, "kapitáne".
Já jsem kapitán. Kušuj.
No a co? Nasrat, kapitáne.