ANTERIOR...
Joacă Infinity, cel mai captivant joc video din istorie.
Bună!
Sunt Nanette. Nanette Cole.
- Ești Robert Daly, nu-i așa? - Da.
Voiam să-mi exprim
admirația pentru persoana care a creat Infinity.
E un cod superb.
Ești bine, omule?
Vintage!
Da, e Flota Spațială.
E un serial.
Pe nava USS Callister. Da.
Nu fi prea drăguță cu el, că începe să se holbeze!
Mulțumesc, Shania.
- Unde sunt? - Ești pe nava lui Robert Daly.
USS Callister.
Suntem echipajul loial, din care faci și tu parte acum.
Daly a creat versiuni digitale identice
ale tuturor, din ADN prelevat cumva.
Te-a crescut în computerul lui și bum, o copie a ta!
O clonă digitală.
Nu sunteți doar deplorabili, ci chiar dezgustători.
- Da, dle căpitan. - Desigur.
Gaura neagră.
Actualizarea de dinainte de Crăciun, care se instalează.
Dacă intrăm direct în gaura neagră?
Am fi liberi.
- Și USS Callister? - Pe rută.
- Pe ce rută? - Vortexul de actualizare.
Nenorociții!
Du-te dracului!
Haide!
Nu mai suntem în computerul lui Daly. Suntem în cloud.
Unde e Daly?
Închide dracului jocul!
Închide jocul!
Acum ce facem?
Avem un univers infinit, generat automat.
Doamne!
OGLINDA NEAGRĂ
Locotenente Cole,
bun-venit la bord!
Echipaj, avem un nou membru.
Ofițer cercetător Nanette Cole, la post.
- Nu. - Sunt căpitanul tău. Ordinul e ordin.
Atunci du-te dracului!
Vai de mine! Nu poți vedea?
Nu poți respira?
Te pot ține așa pentru totdeauna dacă am chef,
tânjind după aer cu o gură care-ți lipsește.
Căpitane!
Căpitane, mă auzi?
Da.
E nevoie de tine pe punte. Avem o țintă bună.
Vin imediat.
Doamne ferește!
USS CALLISTER – SPRE INFINITY
Ați văzut meciul cu Wrexham de aseară?
- Nu-mi place fotbalul. - Mai ales fotbalul galez.
- Te-ai prins? - Dar a fost o nebunie.
- Conduși cu 2-0... - Chiar nu-mi pasă, frate.
Futu-i! Frate, când vine omul tău? E trecut de opt, vreau să încep.
Morris vine după ce mănâncă lasagna.
Vine cineva.
Sigur e tovarășul tău.
Începem.
Nu s-a alăturat partidei.
- Mâinile sus! - Aruncați armele!
Nu vrem să avem probleme. Vrem doar jetoanele.
Cine sunteți? Unde-s plăcuțele cu nume?
- Vreunul dintre voi e Morris? - Dați-ne jetoanele voastre acum!
Niciunul nu e Morris.
A cerut jetoane. Acum!
Toată lumea are plăcuțe cu nume.
Cum de...
- Ce naiba, omule? - Haide!
Am spus jetoanele, acum!
- Stați! Bine! - Bine.
- Dați-le încoace! Încetișor. - Hai!
Nu așa e spiritul jocului.
Nu e un joc pentru noi.
Ce înseamnă asta?
Sângerezi. Nu e niciodată sânge în jocul ăsta.
Dă-mi naibii jetoanele, omule!
Serios, e sânge.
Jetoanele! Acum!
Vă reclam. Orice ar fi asta, veți fi suspendați.
Amândoi... Bășinoșilor!
Pe cine vei reclama?
N-avem plăcuțe.
Nu! Nu face asta!
CIURUIT DE EROARE_FĂRĂ_PLĂCUȚE
- Drace! - Ai grijă cum vorbești, Jonathan!
Scuze, mamă.
- Dudani, du-ne înapoi! - Teleportare.
- Cum a mers? - S-a încins treaba.
V-ați luat la bătaie?
Dacă eram acolo, îi rupeam. Ca un gangster.
- Ești rănită. Ce-ai pățit? - A ratat sfârcul. E bine.
Important e că avem mult mai mulți bani.
Avem tocmai...
CITIREA FONDULUI DE JETOANE
- 34 de jetoane. - Puțin combustibil.
Rămânem fără muniție.
Totul costă în jocul ăsta. Și costă dublu.
- Criza costului de existență. - Eu făceam rost de mai mult.
- Doar atât aveau. - Băieți! Gata!
Nu asta voiam.
Dar supraviețuim câteva zile. Nu-i așa, Kabir?
- Da. - Da. Bine.
Ne vom concentra pe asta și vom da înainte.
Și, data viitoare, vom aduna mai multe.
Și... Da.
Vrei să bandajez țâța?
Ce? Nu. E doar o zgârietură. Mă ocup singură, în camera mea.
Iau o pauză scurtă, apoi vom stabili următorul traseu.
Da, căpitane.
Cum se bandajează o țâță?
Auzi! Ce-a fost prostia aia: „data viitoare va fi mai bine”?
- Era să murim. - N-am murit.
E tot mai rău. Depășiți numeric. N-avem arme.
- Știu. - Care e planul?
Jefuim lumea și ne ascundem ca șobolanii?
- Nu rezistăm fără jetoane. - S-ar putea să nu rezistăm deloc.
- Crezi că eu nu știu? - Nu asta încerc să spun.
Shania a fost făcută bucăți chiar în fața mea acum patru săptămâni.
Încă îi simt mirosul de sânge.
Pe toți ne-a afectat pierderea ei, da?
Am vrut să găsesc altă soluție, dar nu reușesc.
Ne calculez șansele clipă de clipă.
Suntem cinci, cu 30 milioane de adversari.
Am belit-o. O să murim.
Asta vrei să le spun?
Căpitane, încerc doar să spun că nu e o idee bună
să dai speranțe false echipajului.
N-am vrut eu slujba asta.
Dacă aș putea să mă întorc la viața mea, aș face-o imediat.
N-am face-o toți?
- Etajul 13. Bun-venit la Callister! - Scuze. Îmi cer scuze.
Elena, pot să...
A murit din vina ta.
- Ce? - A murit și e vina ta.
Nu. Ce a pățit Robert Daly nu e...
Ți-a murit cartela fiindcă nu ai reînnoit-o.
Cartela.
Trebuie reînnoită lunar.
Îmi dai una temporară?
Scuze. Am avut multe pe cap.
Ce-i aia?
Pentru comemorarea dlui Daly.
E mort de luni de zile. De ce acum?
Dl Walton le-a adus azi, ca să-l impresioneze pe jurnalist.
- Jurnalist? - De la New York Times.
Va veni în curând.
Vrei cartela sau nu?
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Mă duc după cafea. Vrei ceva?
- Nu, mulțumesc. - Sigur.
Fir-ar!
- Ești bine? - Da.
- O mână de ajutor? - Nu.
- Mă descurc. - Uite o mână oricum!
Mulțumesc, Karl.
Te ajut oricând.
JEFUIT DE DOI BĂȘINOȘI FĂRĂ PLĂCUȚE?
Dle Walton?
N-am auzit bătăi în ușă, Kabir. Ai bătut în ușă?
- Știi să bați? - E important.
Sunt foarte ocupat acum, pot să te ignor mai târziu?
Iar sunt plângeri despre jafuri anonime în joc.
Jucătorii sunt supărați. Sunt împușcați. Pierd bani.
E un joc video. Se mai întâmplă.
Cine face asta n-are plăcuță cu nume.
- Și ce? - Și nu e posibil.
Fără plăcuțe înseamnă fără taxă de abonament.
- Nu-i așa? - Da.
Puteai să începi cu asta! Câți tâmpiți joacă pe gratis?
Acum?
- Doi. - Doi?
Din câte îmi dau seama, da.
- Haide, omule! - Nu banii contează.
Teoretic, e imposibil. E grav.
- A venit oaspetele. - Trimite-l aici!
Domnule...
Mulțumesc de informații, dar am treburi de șef.
Așa că poți să te cari naibii?
Bine.
- Vrei o cafea? - Nu, Nate. Mulțumesc.
Bine, așa cum ai exersat. Haide!
Dle Walton?
Cum e respirația?
Mentolată.
M-am gândit mult la asta.
Sunt stagiar aici de vreo 18 luni
și mă gândeam că poate e momentul să-mi asum mai multe responsabilități.
- Și mă întrebam ce părere aveți... - Da.
- Da?
Aș vrea o cafea cu lapte de soia. Fără zahăr.
- Bună! - Bună!
Kris El Masry, New York Times.
Sigur, James Walton, capitalist nenorocit.
Cu ce te servesc? Cafea? Ceai? Masaj la picioare?
- Nimic, mersi. - Bine.
- E bine aici? - Așază-te comod acolo!
Secțiunea de tehnologie sau de cultură?
Eu aș vrea cea de cultură.
Cel mai probabil, știri.
- Măi să fie! E grozav. - Da.
Ce bine! Mereu mi-a plăcut cum prezentați știrile.
- Serios? - Da.
Asta e bine.
CONTROL_PRIORITAR_CAMERĂ
Haide!
- Nu cred. - Da.
Tare. Bine, pot să înregistrez asta?
- Nu înregistrezi deja? - Nu, scuze.
- Vrei să repet chestia cu chitara? - Nu.
- Bine. Deci... - La treabă!
- E pornit? - E pornit. Înregistrez acum.
Bine, uite, trebuie să încep întrebând de Robert Daly.
Am văzut omagiul de la recepție.
- Nu mă lasă sufletul să-l mut. - Da.
Frumoasă poză cu amândoi!
Asta.
De acum 12 ani.
Uită-te la noi, doi pionieri!
Batman și Robin.
Eu sunt Batman.
Sincer, odată cu moartea lui Bob,
mă simt obligat să-i consolidez moștenirea.
Da, a plecat, dar e mereu aici, în inima Infinity.
- Să vorbim despre Infinity! - Realitatea noastră.
Despre cel mai captivant joc multiplayer din istoria omenirii.
Se pare că jucătorii sunt nemulțumiți de creșterea prețurilor.
Pare că îi stoarceți de bani pe utilizatori ca să crească acțiunile.
Haide! Intri direct în pâine?
Să ne uităm în jur!
Vezi ce am construit. Uită-te la statistici!
- Peste 35 de milioane de utilizatori. - Plus sau minus un bandit.
Un ce?
Dimineață, pe grupul de discuție Infinity, un jucător se plângea
că fusese jefuit de doi „bășinoși” anonimi.
Cuvintele lui, nu ale mele.
Am fost informat.
E o problemă de care ne ocupăm deja...
Unul a fost rănit și a sângerat.
Poftim?
Se știe că nu se vede pic de sânge în joc.
De ce ar sângera brusc un jucător anonim?
Nu știu. A folosit un cod? Spune-mi tu!
Eu te întreb pe tine.
Ai venit ca să mă interoghezi despre o eroare?
Vreau să revin la Robert Daly.
Pentru asta am venit.
Îți arăt ceva.
Bine, ce e asta? De ce... Ce... Ce-i aia?
Imagini de la camera video a agentului care a găsit cadavrul dlui Daly.
Eu și Bob eram apropiați.
Mă afectează. Nu vreau să văd asta.
Vezi... Vezi obiectul de pe birou?
Nu.
Un aparat de clonare a ADN-ului.
Ar putea fi... E o cutie.
- Ar putea fi orice. - E ușor de recunoscut.
Au rămas câteva de la interzicerea tehnologiei pentru încălcarea drepturilor.
Nu știu la ce s-ar folosi asta.
Se folosesc pentru a crea clone digitale ale oamenilor reali.
De obicei, ca să fie abuzate. Ca să împlinească dorințe dubioase.
E dubios și îngrozitor. De ce...
Deci mă întreb ce făcea Robert Daly, omul din inima Infinity,
cofondatorul și prietenul dumitale apropiat,
cu tehnologia asta interzisă, dle Walton?
Habar n-am ce făcea Bob Daly în viața personală. Și de ce...
Robert Daly a copiat clone ilegale în joc?
Sigur că nu.
Dacă a făcut asta și dacă e o clonă care sângerează,
toată firma e implicată, inclusiv dumitale.
E o insinuare ridicolă și o minciună de rahat.
Dacă vede lumina zilei vreun cuvânt din ce-ai spus,
eu și avocații mei te băgăm în mormânt.
- Bine? - Da.
Grozav.
- Din fericire, nu pot dovedi. - Nu.
- Încă. - Niciodată.
Te cari dracului din firma mea?
- Încântat. - A fost plăcerea mea, boule.
JUCĂTOR INDIVIDUAL DETECTAT
Am găsit o țintă bună.
Ca data trecută?
E jucătoare individuală, are multe jetoane și pare începătoare.
Ne vedem pe punte în cinci minute, bine?
Da, căpitane.
Și nu-i spune lui Karl, evident!
Recepționat.
Zi-mi de ce nu pot veni cu voi în misiune!
Tu nu știi cum e în afara navei.
Nu pot să cred că mă repet. Existența noastră e un delict.
Dacă suntem prinși, suntem șterși.
Nu-mi pasă. Doar că îmi pierd mințile aici.
Nu fac nimic. Toți aveți un rol.
Tu ești căpitanul, căpitane.
Dudani e tocilarul spațial.
Tulaska e extraterestra sexy.
E în pielea asta ca să scape de dermatită.
- Nu ne permitem să i-o schimbăm. - Da, dar așa e, arăt trăsnet.
- Și stagiarul e ca un pușcaș spațial. - Stagiar? Uite! Fost stagiar.
Încetați, vă rog!
- Gata. - Nu fac nimic!
Nimic!
Și e nașpa.
Vreau doar să ajut.
Pot să stau pe scaunul tău până revii? Adică...
- Da, poți să stai. - Ce tare! Mulțumesc.
- Nu atinge nimic! - Înțeleg.
Fain. De ce... Nu ating nimic.
Pregătește rachetele!
- Nu da ordine! - Nu dădeam...
Ești gata?
Dudani, trimite-ne jos!
- Trimite-i, Dudani! - Eu dau ordinul.
Trimite-ne jos!
Teleportare.
- Au plecat. - Pornesc The Real Housewives of Atlanta.
- Unde am rămas? - Sezonul 15, episodul 5.
Doamne, iar serialul ăsta?
- Am semnal. - Da?
Da, bine. Pe acolo.
Kabir! De fapt, chiar am nevoie să rezolvi problema bandiților.
- Unde naiba e Kabir? Kabir! - Chiar am făcut asta.
- Unde e Kabir? - Acasă, cred.
- De ce e acasă? - A demisionat.
Așa ți-a spus?
I-a spus monitorului.
DEMISIONEZ
Îmi iau geanta și plec în Belize. Am nevoie de un pașaport nou.
- Doamne ferește! - Domnule?
- Dle Walton! - Prost moment.
Vă pot ajuta cu problema bandiților de care se ocupa Dudani.
Nu te-am auzit bătând la ușă. Intră!
- Mă bucur să te revăd. - Da.
Cum mă poți ajuta?
Trebuie să-i identificăm pe ticăloși.
Trebuie neapărat. Cum?
Aș putea, dar aș avea nevoie de acces nelimitat.
- Bun. - Nu v-am spus la ce vreau acces.
- Orice e nevoie. - La registrul de reclamații al lui Kabir.
Gata cu vorba! Ai acces la tot.
Du-te la calculator!
Și ajută-mă, te rog! Acum.
Uite-o! Eu mă duc pe aici. Tu, pe dincolo, și aștepți semnalul meu.
Arată-te, dobitocule!
Am scris „inimioară Marlo”.
Voi publica asta.
O ador. E o scorpie, nu alta!
Tipa din Cleveland se pregătea să sune
și să-i cheme pe Pookie și neamurile ca să te mardească.
Am belit-o.
Îmi ies din fire, iar eu n-am mai pățit asta.
Sunt hetero. Nici nu mă mai interesează.
Solicitare de partidă? Cine?
Mă așteptam la ceva sexy.
E o invitație pentru alți jucători. Vrei să ne omori?
- Nu. - Bine, am anulat.
Vezi? N-am pățit nimic.
- E un bip bun, nu? - Bip rău. A fost detectată o navă.
Hiper-viteză, adu-i înapoi acum!
Bine, îi sun. Cod roșu. Repet, cod roșu.
Nanette, mă auzi?
Cod roșu. Repet, cod...
Nu răspund.
Avem musafiri. Pe plăcuță scrie „FanMetallica”.
De ce se holbează la noi?
- Navele nu se holbează. - Nu ți se pare că se holbează?
- Arunc-o! Jetoanele, acum! - Ce?
Rahat! Mama mă-sii!
Dacă-ți arăți capul, ți-l zbor de pe umeri!
Salut!
Unde e plăcuța cu nume?
Trișezi sau ce?
Vrem doar jetoane, bine?
Ne trebuie mai mult decât ție. Te rog să mă crezi!
Vai, piciorul tău!
Arată rău de tot.
Dacă vrei să mă omori,
grăbește-te odată!
Ce teatrală ești!
Dar, dacă așa vrei tu...
Doamne!
Bun.
Reia jocul!
- Ești bine? Haide! Trebuie să plecăm. - Mersi, Nate.
- Fondul de jetoane. - Ce?
Ia fondul de jetoane!
- E chiar acolo. - Aici!
Bună!
Mama mă-sii!
Nu am culoar să trag.
Bine. Trebuie să plecăm.
Alo!
Dă-mi arma!
Rahat!
Futu-i! Nu se poate așa ceva.
Hopa sus! Să mergem!
Primim mesaj.
Tulaska, fă-ne legătura!
- Nu ești căpitan. - Sunt pe scaun.
Vorbesc eu cu ei.
Unde-s plăcuțele cu nume?
Salutări, Navă Metallica!
Și noi suntem fani ai trupei.
- Da? - Da.
Care e melodia ta preferată?
Oare să spun „toate”?
- Nu. - Știu eu.
- Din Jeopardy! Ceva despre nisip. - „Exit Sandman.”
„Exit Sandman.”
„Enter Sandman.”
Scuturile, la 70%.
Mama naibii!
Futu-i! De ce nu moare odată?
Scuturi, la 56%.
Efectuez manevre de evitare.
Treci la hiper-viteză!
Nu avem jetoane!
Tulaska, adu-i înapoi!
Nu sunt aproape de portal.
- Hai, grăbește-te! - Luați-ne de aici!
Tulaska!
- Vine! - Nu, Tulaska, haide!
Teleportare.
Tulaska!
Nu, vă omor naibii!
Rahat!
Futu-i!
Vă reclam naibii!
- Ce s-a întâmplat? - El a fost!
- Sunt de-ajuns? - Da!
Dă-te!
Hiper-viteză, acum!
REGISTRU DE RECLAMAȚII
FĂRĂ PLĂCUȚE CU NUME
M-AU ATACAT DOBITOCI FĂRĂ PLĂCUȚE
MI-AU FURAT JETOANELE NU-I POT RECLAMA
ESCROCHERIE SAU EROARE?
ÎNREGISTRAREPIXIE.MP4
Arată-te, dobitocule!
Doamne!
- Futu-i! - Rahat! Mama mă-sii!
- Scuze. - E în regulă. Nu-i nimic.
E bine. Stai liniștit!
Rahat! Mama mă-sii!
Dacă-ți arăți capul, ți-l zbor de pe umeri!
Salut!
Unde e plăcuța cu nume?
Trișezi sau ce?
Vrem doar jetoane, bine?
Ne trebuie mai mult decât ție. Te rog să mă crezi!
Informații? Intră!
Ce ai aflat?
I-am identificat pe bandiți.
Cine sunt?
Nu te panica!
De ce m-aș... Eu nu mă panichez.
- Cred că unul dintre ei e Nate. - Nate?
Adică cine?
Nate al nostru.
Stagiarul Nate.
Tipul cu cafeaua.
- Tipul cu cafeaua? - Da.
Îl concediez pe tâmpit.
Scuze...
Nu, continuă! M-am calmat.
Iar celălalt sunt eu.
Tu?
Cred că Robert Daly ne-a clonat pe câțiva.
Cum ar putea...
Știu că avea echipament.
Bine, de unde știi?
Pentru că am fost în apartamentul lui Daly în noaptea în care a murit.
Ți-o trăgeai cu el?
- Nu. - Nu? Bine.
Cineva mi-a spart contul de PhotoCloud
și apoi a furat niște imagini intime cu mine.
MAI ȘTII WEEKENDUL DIN VEGAS?
- Pot să le văd? - Nu.
- Ca să ne ajute să rezolvăm asta. - Nu.
Și s-a folosit de ele ca să mă șantajeze să intru în apartamentul lui.
- Și când... - L-ai ucis.
Nu. Era în viață când am plecat.
- Asta ar spune un criminal. - Nu l-am atins, bine?
M-a pus să intru prin efracție și să fur grămada asta de mostre de ADN
pe care le păstra în pungi cu fermoar în frigider.
Sunt numele noastre.
- Numele meu. - Doamne!
Era numele lui Nate.
Al mai multor colegi. Inclusiv al tău.
Era și numele meu?
Singurul pe care nu l-am recunoscut
era de pe o acadea cu eticheta „Tommy”.
E fiul meu.
Ce dracu' făcea Bob?
Tati!
Ne clona. Nu vreau să mă gândesc de ce.
Dar, oricum, mai e ceva.
Cine m-a șantajat și-a modificat vocea.
Nanette, ți-am spart contul de PhotoCloud.
Am spart serverul companiei și am urmărit apelul.
Pornea de la o variantă Infinity de pe un computer de la adresa lui Daly.
Apelul venea din computerul lui Daly.
De ce te-ar fi șantajat Bob să intri prin efracție la el acasă?
Nu m-a șantajat Bob.
Ci noi.
Copiile noastre.
Iar eu cred
că, undeva, cumva, acele copii sunt acum libere în Infinity.
Da, e mult de digerat.
Le poți găsi?
Nu. Nu se poate. Nu fără plăcuțele cu nume.
Nanette, trebuie să le găsești. Cum vom face asta?
Dacă aș avea acces la computerul lui Daly, care probabil e la groapa de gunoi.
Sau nu e?
Stai liniștită!
- Da. - Stai mai liniștită!
E o imagine repetitivă.
E o animație în buclă ca jucătorul să vadă ceva
până se încarcă următoarea locație.
Nu știam.
Ți-a spus de vreo 17 ori.
N-am reținut.
Dacă erai atent la alții, știai ce e „solicitare de partidă”.
- Poate că... - Și nu eram în pericol.
Oameni buni!
Ascultați! Eu vă înțeleg. Suntem cu toții stresați.
Dacă vreți să vă luați de cineva, luați-vă de mine!
- Eu v-am adus aici. - Nu e nevoie...
Chiar speram să găsesc o soluție, dar n-am găsit.
Nu văd ce am putea face.
Ne-am putea arunca în spațiu.
Mi-a venit o idee!
Dacă am zbura înapoi în computerul lui Daly? Ce ziceți?
Chiar dacă am fi așa de nebuni încât să facem asta, nu putem.
- De ce? - Universul acela s-a șters.
Oricum gaura neagră a fost temporară.
- Sigur s-a închis. - Bine, atunci s-a închis.
Încerc. Vin și eu cu o idee.
Da.
Doamne!
- Doamne! - Ți-a venit o idee.
Da.
Daly avea propria variantă privată a Infinity
pe computer, unde putea face ce voia.
- Ai zis că e izolat? - Corect.
Bine, de ce nu facem ce a făcut el?
Adică...
Poate greșesc, dar, dacă putem accesa codul sursă,
putem crea o variantă privată
a universului nostru, nu?
- Cu stocare în cloud pe servere virtuale? - Da.
Și atunci doar ne-am decupa și lipi în alt...
Deci am putea merge în altă parte?
Da, am intra într-un univers infinit, privat și sigur,
apoi am închide ușa după noi.
Fără alte jetoane, fără alți jucători, fără alte amenințări.
Am fi doar noi și am fi în siguranță.
Cum accesăm codul sursă?
În joc, se manifestă așa.
- Dă-te, Karl! - Bine.
Bine.
Inima Infinity, un motor în centrul universului,
care creează și menține tot jocul.
Bine, să mergem!
Nu ajunsul acolo e problema.
Doar doi oameni pot accesa nucleul, iar unul e Robert Daly.
Care e mort.
Celălalt e Walton.
Dublu mort.
Da, dar nu în lumea reală.
Clona lui Walton a murit, dar originalul e încă în viață.
Îl căutăm și îl convingem să ne ajute?
Suntem clone ilegale în jocul firmei.
Dacă ne descoperă, el va fi închis.
Grozav. Deci, fără Walton, fără speranță.
Ne mai gândim la ideea cu aruncatul în spațiu?
Fir-ar să fie!
Nu e de parcă am putea căuta indicii la el.
Camera lui e goală.
Scuze, ce e goală?
Camera lui. E complet goală.
Walton nu are cameră pe navă.
Ba are. E fix sub a mea.
De ce vă uitați ciudat la mine? Am ceva pe față?
- Bine. - Sunt lucrurile lui Daly?
După moarte, proprietatea a revenit firmei.
Legal, lucrurile mele.
În mare parte sunt doar gunoaie de la Comic-Con, dar știu că ceva este...
Da.
- Computerul lui. - Ține pasul!
- Scoți cablurile din cutie? - Cablurile?
Acum îți aduc cabluri?
CABINĂ J. WALTON
Vezi? Nu e Walton, nu e nimic.
Bine. Stați! Când am trecut prin gaura neagră, nava s-a resetat.
Cu locuință atribuită fiecărui jucător viu.
- El a ars înainte să trecem. - N-ar trebui să aibă cameră.
Dacă nu e încă în viață.
Cum? A ars în avion.
Dacă o bucată mică de Walton a trecut prin gaura neagră?
Poate o unghie.
Chiar dacă doar un atom pârjolit
a fost prins cumva în curentul produs de navă.
Și e liber în spațiu.
Destul cât să poată renaște.
Unde apar jucătorii noi când încep?
- Nu pe navă. - Pe o planetă!
Puteți traduce în limba noastră?
- De acord. - Walton e în joc și-l pot găsi.
Bine. Totul a fost șters din interior. Aproape totul.
Parcă s-a consumat singur. Am jurnalul erorilor,
iar asta arată că au fost clone pe computerul lui Daly.
Și am niște nume.
Suntem noi doi, Shania, Kabir, Elena, Nate și Karl.
Cine e Karl?
Să pornesc jocul!
GĂSEȘTE PLANETE OPȚIUNI
E o bănuială,
dar, dacă pot găsi o planetă care a apărut în același timp
cu defectarea sistemului său...
Da. Bine, am găsit una.
Am plecat din computer în Ajunul Crăciunului.
Dacă găsim o planetă creată fix atunci...
- Gata! - Bine, acolo e!
- Pornește, Nate! - Să trăiți!
Walton!
Frumoase sfârcuri!
Eu sunt. Nanette.
Nanette Cole.
Nava Callister.
Doamne! Ai venit după mine.
Ce bine e să strâng!
Bine, hai înapoi pe navă!
- Rahat! - Da.
- Ne putem întoarce? - Da.
- Vorbim acolo, da? - Doamne! Stai!
- Să mergem! - Nu plec fără Pietricică.
Cine e Pietricică?
Bine.
Bine. Am introdus coordonatele.
Intrăm.
Bine. Cum facem asta?
- Nu-ți știi propriul joc? - Nu.
- Eu citesc. - Ia-te după mine!
Începe jocul!
Ce distractiv!
Începe jocul!
Rahat!
Rahat, cât e de realist!
Fir-ar...
Am armă?
A fost o nebunie.
Într-o clipă, ardeam de viu în propulsoare,
în clipa următoare, am apărut din senin aici.
Singurel.
- Multă vreme. - Da.
Doar Pietricică mi-a ținut de urât.
M-a ajutat să n-o iau razna.
Vrei să-l saluți?
E de treabă.
Îmi fac bagajele.
Are o gaură la spate.
Serios? Nu observasem.
Nu-l scăpa în nas!
N-am nevoie de asta. Trebuie să plecăm.
Pe Pietricică.
- Poți luat doar o piele. - Bine.
Doamne!
Noi suntem!
Adică, ei sunt.
Doamne! Ce port?
Nu destule haine.
- Hai, mai repede! - Bine. Eu...
Par atât de pricepută!
Cum vrei să procedăm?
- Eu îți omor clona, tu o omori pe-a mea? - Ce? Nu!
Ai dreptate. Mai purificator să se omoare fiecare pe sine.
- Nu. Ce? Nu omorâm pe nimeni. - Atunci, de ce am venit aici?
Dumnezeule!
- Doamne! - Arătați-vă!
Bună!
Nu trage! Eu...
Eu am intenții pașnice.
Bun. Am intenții pașnice.
Doamne! Bună!
- Ai nevoie de ajutor? - Ce?
Nu.
Bună! Eu sunt.
Adică eu sunt tu.
Nu, tu ești tu. Eu sunt eu.
Eu sunt tu adevărată.
E subiectivă treaba.
Ce cauți aici?
- Vrem doar să vorbim. - „Vrem”?
Da.
Namaste.
Salut, tocilari!
Aruncă arma!
Sigur. Nici măcar nu știu de ce o aveam. N-am vrut-o eu.
Ce armă mare și roz!
Mă bucur că-s în formă.
...toate astea.
Bine, încă o dată. Nu că mi-ar păsa, dar cine e supărată pe cine?
Marlo e supărată pe Kenya, care a amenințat că va chema poliția.
Monyetta e supărată pe Marlo pentru că i-a trântit ușa.
- Ce? - Ușa era grea.
Se teleportează înapoi.
Crezi că Walton are o cască în plus?
Ce ciudat!
Ai apăsat „dublură” din greșeală?
Mi-a fost foarte dor de voi!
Walton a reparat propulsoarele, apoi a fost ars.
Am trecut prin gaura neagră, lăsându-l pe Daly să moară.
Scuze. Eu ne-am scos de acolo?
Eu sunt căpitanul?
Faptul că ești șocată de asta ne face un deserviciu amândurora, dar da.
Așa.
Și de ce jefuiți oameni?
Pentru că, datorită mie sau ție,
nu sunteți în siguranță acum?
Nanette cea naivă e adorabilă!
Blocați în computerul lui Daly, aveam de-a face cu un sociopat.
- Acum, e un univers plin. - Gata să ne omoare oricând.
Da. Asta e...
Groaznic? Asta voiai să spui.
Da, asta voiam să spun.
- Și îmi p... - Nu. Stai!
Nu spune „îmi pare rău”! Mereu spuneam asta.
- Nu spune asta! - Dar îmi pare rău.
Habar n-aveam că se întâmpla asta...
De unde să fi știut?
Te-ai bucurat de viață.
Viața noastră.
N-aș spune că m-am bucurat de viață.
- A fost greu. - Viața ta?
- Da. M-ați șantajat să... - N-am avut de ales.
M-ați forțat să intru prin efracție...
- Noi suntem împușcați. - Nu e vina mea.
Fetele Nanette, calmați-vă! Când vă certați, vorbiți pe rând, vă rog!
Bine, uite! Până acum, ne-am ascuns cum am putut.
Da. Am înțeles.
Sunteți ilegali.
Dar acum știți că existăm.
Desigur, vă vom ajuta cu orice.
Avem nevoie de acces la Inima Infinity.
Da. Motorul jocului?
Dl Walton trebuie să ofere acces.
- Dar puteți face asta, nu? - Greșit.
- Futu-i! - Stați! Ce faceți? Stați!
Sunt ilegali.
Nu, sunt oameni! Stați!
Te rog, e un joc nenorocit!
Mama mă-sii!
Măiculiță!
- Nu! - E grozav.
Măi!
Stai! Nu!
Cât realism!
Unde a dispărut?
Unde e flecuștețul?
Îmi pare rău.
Îmi pare tare rău. Îmi pare atât... Doamne! Nu știam că va face asta.
Îmi pare rău. Îmi pare foarte rău.
N-am... Eu...
N-am știut. Îmi pare rău.
Unde naiba e flecuștețul ăla?
Scuze.
Trebuie să pleci. Trebuie să-l împiedici să se întoarcă! Du-te!
Închide jocul!
Salut!
Fir-ar să fie!
Lucrezi pentru mine. Ce dracu'?
Ticălos criminal!
Nu sunt oameni.
- Haide! - Nici tu nu ești.
Dă-mi ăla! Unde te duci?
Am nevoie de ajutorul tău!
Ca să intru înapoi! Ca să-l...
Futu-i!
Stai! Mama mă...
Poate că nu-ți convine, dar trebuie să scăpăm de ei.
Nu-mi spui tu ce să fac. Demisionez.
- Amândoi suntem implicați. Hai să... - E firma ta, nu a mea.
Ai fost la el acasă când a murit. Sigur sunt dovezi.
- Și ce? - Și? Dacă află reporterul?
- Să afle! - Hai să vorbim!
- Nu mă atinge! - Bine.
Miza e mare pentru amândoi.
Pleacă sau îl sun acum! Kris El Masry, am...
- Dă-mi telefonul! - Doar... Nu!
Îmi pare rău.
Te implor. Bine?
Voi pierde totul.
Și nu-i pot găsi fără tine. Te rog, ajută-mă!
Cât vrei? O sută de mii?
Două sute?
Ești jalnic.
Vrei 250? Sau 275 de mii.
Și nu cumva să...
E bine?
- Doamne, e bine? - Să sune cineva la 112!
Ar trebui să suni pe cineva! Ai telefon? Sună pe cineva!
Doamne!
Ce a pățit Karl
nu e vina ta.
Știm amândouă că nu e adevărat.
Adică m-ați salvat fiindcă, fără mine,
nu puteți accesa Inima Infinity?
Și ți-am dus dorul.
Grozav!
E tot acolo?
Ce?
Dezgustător.
N-am fost eu. Era celălalt eu. Eu din lumea de afară. E nașpa.
Știu.
De ce sunt eu dezgustător?
Pentru că-ți văd coaiele.
Raha...
Mă duc să-mi mai iau câteva straturi,
mă spăl, mă bărbieresc.
Doamne, arăt minunat în ținuta asta.
Bună, Nanette!
- Trebuie să-ți spun ceva. - Da, spune!
Vrei acces la Inima Infinity?
Așa vom fi în siguranță.
Trebuie să știi ce e acolo.
E codul sursă, nu?
Nu tocmai.
Ce vrei să spui?
Hai să bem ceva!
N-am mai spus asta nimănui.
Acum 12 ani...
atunci a început totul.
DULĂULWALT
Bine, rămâi în mașină! Nu va dura mult.
Eram tânăr și lacom, sexy, obiectiv vorbind,
și mă lăfăiam în banii tatălui meu, căutând rahaturi în care să investesc.
Și am primit un pont despre un programator genial,
care făcea ceva inovator.
Salut!
Bună!
- Am vărsat laptele cu ciocolată. - Se vede. Ce distractiv!
- Sunteți... - James Walton.
- Am vorbit la telefon. Ești... - Robert Daly.
- Da. - Așa.
Arăți mai mult a Bob.
Pot să-ți spun Bob?
Sigur.
Cică ai ceva să-mi arăți.
Vreți să vedeți?
Mi-ar plăcea.
Mulțumesc.
Garajul lui Bob era exact cum te așteptai.
Un altar dedicat singurei sale obsesii.
Îl pornesc.
FLOTA SPAȚIALĂ
Rahat!
- E nevoie de permis? - Atenție!
E o sabie scurtă Bargradian adevărată.
Bine.
Scarfax a câștigat-o în luptă.
Nu știu ce înseamnă.
Din serialul Flota Spațială?
Un serial foarte avangardist.
Sună distractiv.
Parcă au creat un întreg univers pentru serialul ăla,
iar asta m-a motivat să fac la fel.
Cică eu am complexul lui Dumnezeu.
Permiteți-mi să vă pun asta aici!
E în regulă așa?
Nu va dura mult.
- Sunteți gata? - Sigur.
Trei, doi, unu.
Nu mai văzusem așa ceva.
A fost complet inovator.
Și mi-am dat seama imediat că Bob era un geniu.
Doamne!
Rahat! Futu-i! Parcă eram pe o planetă adevărată.
O experiență realistă, nu?
Care e scopul? Ce ai de făcut? Când pot să împușc oameni sau...
Eu vreau mai degrabă să creez o experiență, nu un joc.
O fi și asta mișto.
Bob, dacă poți crea o variantă a jocului care să se joace online,
dai de o mină de aur.
Nu despre asta era vorba în Flota Spațială.
La naiba cu asta!
Cu tot respectul. Spun asta cu tot respectul
Dar, Bob, asta e proprietatea noastră.
- Câte planete ai? - Acum, patru.
Bine, vom avea nevoie de... Nu știu... De 50 înainte de lansare.
Bob, trebuie să ne extindem.
Mai multă amploare, mai multe abonamente.
Bob,
ai spus că vrei să creezi un univers.
Asta e șansa ta.
Așa o fi.
Chiar este.
M-am mutat în garaj cu Bob
și am fondat startupul.
Bob lucra la joc, iar eu lucram la Bob.
Doar nouă planete?
Suntem foarte în urmă, Bob.
Nu poți să scrii un cod care să le genereze automat?
Să le scoată pe bandă rulantă.
Tot ar trebui să le verific personal pe toate.
Și?
E cam imposibil.
Trebuie să monitorizez toate sistemele, iar eu sunt doar unul singur.
Stai așa!
Înainte să-l cunosc pe Bob, am investit în multe chestii.
Unele au funcționat.
Majoritatea, nu.
O invenție nici n-a ajuns pe piață.
Creată în industria pornografică, interzisă înainte de lansare.
Aparat de clonare a ADN-ului.
Așa e. Creat pentru a copia oameni în realitatea virtuală.
Cu un singur fir de păr, puteai să-ți creezi
propriul partener de futaiuri, conștient, dar virtual.
Voiai să i-o tragi lui Robert Daly?
Nu.
Voiam să-l dublez.
Având o copie a lui Bob în cod, contopită cu motorul,
el putea lucra non-stop într-o bulă temporală.
Construind universul bucată cu bucată.
A fost de acord.
Adică e o clonă a lui Daly în motorul jocului?
Am pus o clonă a lui Daly în motorul jocului.
Asta e în Inima Infinity.
Întreaga structură rotativă e de fațadă.
E o diversiune.
Acolo este conștiința înrobită a lui Bob, care nu poate să plece.
Construind Infinity.
La infinit.
Ce macabru, omule!
De asta tu cel adevărat se temea.
Codul pe care se bazează compania este o clonă ilegală.
Da, ea e în pericol.
Cine?
Eu.
Cea din lumea reală. Nu știe cu cine are de-a face.
Apelează-mi mobilul!
- Parcă nu contactam lumea reală. - Te rog!
Doctore, îi sună telefonul.
EROARE_FĂRĂ_PLĂCUȚE
Bună!
O caut pe Nanette Cole. Cu cine vorbesc?
Dr. Garcia, spitalul St. Juniper. Sunteți prietenă cu dna Cole?
Sunt sora ei.
E sănătoasă?
Mă tem că dra Cole a suferit un accident.
Ea...
Cum se simte?
Cel mai bine ar fi să vorbim față în față.
Cât de repede puteți veni?
Sunt foarte departe. Sunt...
foarte departe.
Puteți să-mi spuneți cum se simte?
E în comă profundă.
În comă?
Conectată la sistemul de monitorizare, în caz că detectăm activitate cognitivă,
dar a suferit un traumatism cerebral grav.
Chiar dacă își recapătă cunoștința, nu știm sigur ce funcții va putea folosi.
Îmi pare rău.
Mi-ați spus că sunteți departe,
dar cred că ar trebui să vă luați rămas-bun.
Tulaska, încheie apelul!
Ești bine?
Dudani, du-ne către Inima Infinity!
Ești sigură? Tocmai ai avut un șoc...
Haide!
- Nanette... - Acum!
FLOTA SPAȚIALĂ
TOȚI DUȘMANII VOR RĂZBUNARE!
VOR RĂZBUNARE!
Alo?
Kabir, eu sunt.
- Am nevoie de ajutor. - De asta am plecat.
Îți măresc salariul.
Cinci mii de dolari.
Pe lună?
Da.
Da!
Am nevoie de ajutorul tău mai întâi, bine? Puțină asistență tehnică.
- La patru dimineața? - Da.
Spune!
Să zicem că jucam Infinity, da?
Tu nu joci niciodată.
Să zicem că jucam Infinity, m-a împușcat cineva în cap
și m-a scos din joc.
Cum intru înapoi?
Glumești? E cel mai simplu...
Spune-mi cum se face! Scuze. Cum?
Îți pui flecuștețul, spui „reia jocul”.
Și unde ajung în joc?
Unde erai când ai fost ciuruit?
- Ciuruit? - Înseamnă împușcat.
Da. Nu, știu.
Am fost ciuruit pe o navă.
Ai reapărea în joc pe navă.
Pe aceeași navă?
În cabina ta, dar da.
E fantastic. Ce tare!
E o funcție de bază.
Fără ea, ai căuta în toată galaxia.
- Kabir? - Da?
Încă o întrebare.
Spune!
- Bine, e impresionantă. - Dacă-ți plac porcăriile rotative.
A fost creată să arate uimitor.
Cu cât e mai grozavă, cu atât scad întrebările.
Nimeni n-ar bănui că e Bob acolo.
Putem teleporta doar un om.
Walton trebuie să aprobe accesul punând palma pe scaner.
Sunt gata.
Nu vei ajunge acolo și vei apăsa câteva butoane.
Daly a stat singur, cu puteri divine, ani întregi.
Aprobă accesul!
Bine.
Trimite-mă acolo!
Teleportare.
Bună!
Îmi pare rău.
Sunt Robert Daly. Cum te cheamă?
Nanette.
Nanette Cole.
Păi,
bine ai venit!
Stai locului!
- E energie negativă. - Cine știe ce se întâmplă acolo!
Orice ar fi, e vina ta.
Mă duc să meditez. Să-mi limpezesc mintea.
Da, așa să faci!
Îmi puteți spune dacă sună?
Ai fost răutăcios.
Nanette, cum ai ajuns aici?
Doar eu și dl Walton putem acorda acces.
El mi-a dat acces.
Da?
Vrei și tu?
Nu, mersi!
A zis când va trece pe aici? Pentru că am atâtea să-i arăt!
Am construit un întreg univers.
Nu a precizat.
Vrei să stai jos?
Scuze pentru dezordine.
Ce-i drept, ești singura vizitatoare de când am început.
Nici nu știu cum funcționează timpul aici.
Poate c-au trecut
500 de ani?
Dar, dacă te-a trimis dl Walton, sigur e important.
Chiar este.
Știe că sunt aici, dar am venit pentru că voiam să te cunosc personal.
Da?
De ce?
Ca să te rog ceva.
Bine.
Sunt îndreptățită să n-am încredere în tine.
De ce?
Pentru că te-am mai întâlnit.
Adică în lumea reală?
Nu tocmai.
Păi, ce s-a întâmplat?
Este...
o poveste complicată.
Îmi plac poveștile.
Salut!
Du-te și cere-i scuze!
INFINITY INVITĂ
INVITAȚIE RECENTĂ
- Ascultă, referitor la mai devreme... - Cafea cu lapte de soia, fără zahăr.
De ce mi-ai spus ce cafea vrei?
Îmi place mult cafeaua.
Știi că aici nu sunt stagiar, nu?
Desigur.
Care e prenumele meu?
Poftim?
Prenumele meu.
Care e?
Neil?
- Ce naiba faci? - Nate, ce dracu'?
- Nu e Walton! - Ba da.
Nu e Walton al nostru! Vino aici!
INVITAȚIE TRIMISĂ
Unde e? Unde e Walton al nostru?
Opriți-l!
Nu sunt eu.
Închide jocul!
Du-te dracului, omule!
M-a lovit.
M-am lovit. M-am lovit pe mine.
M-am lovit singur. A fost groaznic.
Cred că a trimis o invitație generală.
Ce? Cui?
Tuturor celor jefuiți de noi.
INVITAȚIE
EROARE_FĂRĂ_PLĂCUȚE
Nemernicilor!
Cum pot să vă văd murind?
Bine, Kabir. Opțiuni.
Spectator.
Spectator...
OPȚIUNI MOD SPECTATOR
Salutare, oameni buni!
La treabă!
Începe jocul!
Vin nave.
Multe.
Rahat!
Tulaska, pregătește scuturile și propulsoarele!
Trișori bășinoși!
Eu sunt pregătit.
Sunt mort?
În lumea din exterior, sunt...
Sunt mort?
Să știi că îți înțeleg starea.
Se pare că am meritat ce mi s-a întâmplat.
M-am purtat urât cu voi.
Da, așa este.
Măi să fie!
Sunt dezamăgit de mine.
Nu mă regăsesc în descrierea ta.
Sunt un tip de treabă.
Chiar sunt.
Deci ceva m-a făcut să mă comport așa.
Uneori, cred că dl Walton m-a exploatat.
- Așa este. - Și cred că-i pasă doar de el.
Așa e. Ai dreptate.
De asta am nevoie să mă ajuți.
Îți amintești?
Da.
Vrei să vă transfer pe tine și echipajul navei tale
într-un univers privat, pe un server cloud sigur,
apoi să-l izolez ca să nu poată fi găsit?
- Am înțeles bine? - Da.
Deci mă ajuți?
Desigur.
Sunt prea mulți!
Scuturile, la 68%!
- Toată puterea în scuturi! - Cum mai tragem?
- Ai încredere în mine! - Da.
Sunteți gata?
- Pentru ce? - Intrăm!
Știi, e un fel de Loc clandestin.
Loc clandestin. E un episod clasic din Flota Spațială.
Echipajul se ascunde într-un alt univers ca să scape de Scarfax.
- E comandantul Bargradian. - Bine.
Nu l-ai văzut?
Nu-mi plac serialele vechi.
Dar pare minunat.
Chiar este.
Un serial foarte avangardist.
- Ferește-te, Packer! - Fac tot ce pot!
Nu!
Asta-i bună.
Trebuie doar să o bagi în drive și vă veți transfera.
Doamne!
Mulțumesc.
Mulțumesc mult.
- Am o întrebare pentru tine. - Sigur.
N-ai prefera să pleci de aici?
Ce?
Doamne!
Atenție!
Nu!
Da!
Ai spus că tu din lumea reală e în comă, nu? Care spital?
St. Juniper.
Te-am găsit.
Da, mă gândeam eu.
Te-au cuplat la monitorul cerebral ca să înregistreze semnale cognitive,
deci am putea să te trimitem acolo.
- Acolo? - Înapoi în mintea ta.
- M-aș putea întoarce? - Sigur.
Tu din lumea reală
e în moarte cerebrală. Îmi pare rău.
Dar, dacă te copiem acolo, conștiințele s-ar contopi
experiențele s-ar combina și ai fi...
Înapoi în corpul meu? La viața mea?
Poftim!
Putem face ambele?
Digital, ești legată de navă.
Dacă te-ai duce în vechiul tău corp,
nava ar fi ștearsă.
Iar echipajul...
Ar fi șters.
Deci e una sau alta.
Pe care o vrei?
O vreau...
Vreo veste de la Nanette?
Nimic.
Se apropie!
Țineți-vă bine!
Așa vom muri!
- Mama mă-sii! - Jonathan!
Du-te naibii, mamă!
Deci, ce alegi?
Te salvezi?
Sau îi salvezi?
E ca episodul Dilemă la Avanpostul 5.
Căpitanul Storm e forțat să aleagă între a-și salva echipajul sau a se salva.
Salvez echipajul.
- Ești sigură? - Da.
- N-ar ști niciodată. - Salvează-l!
Așa a făcut și căpitanul Storm.
Și, desigur, s-a dovedit a fi doar un test.
Xanthienii voiau să vadă
cât de nobil era și, când a răspuns corect,
au dezvăluit că existase mereu o a treia opțiune.
A-i salva pe toți.
- Ai zis că nu poți face asta. - Știu.
A trebuit să mă prefac ca să iasă toată scena din Flota Spațială.
Mă amuză cât de convinsă ai fost.
Da.
Mă rog, să copiem și să lipim.
Decupăm și lipim.
Ne transferi, deci decupăm și lipim. Nu copiem.
- Merge copiat. - Nu.
Pentru că acest univers e periculos,
iar orice copie ar rămâne ar fi vânată și ucisă.
Nu și a ta.
De ce nu?
Pentru că ar rămâne aici, cu mine.
Cu tine?
Aș lăsa-o să rămână. M-aș purta frumos cu ea.
Fără prostii.
Doar dacă și-ar dori ea.
- Dar nu i-aș face rău. - Ba da, i-ai face.
- Ba nu. - Ba da, Bob.
Știu că acum nu crezi asta,
dar puterea pe care o ai nu-ți face bine.
Sunt un tip de treabă.
Înțeleg că așa consideri.
Creez lucruri
toată ziua, în fiecare zi, iar rezultatul e minunat.
Eu așa zic.
Doar asta fac, dar nici n-am cui să-i arăt asta.
Bine, te înțeleg, Bob, dar...
Nici nu pot pleca.
Totul s-ar șterge dacă aș încerca să plec.
Tocmai ai spus că nici nu mai trăiesc.
Deci doar asta a rămas din mine,
singur pe vecie.
Bob, îmi pare rău că te simți singur.
Și eu... E... Nimic nu a fost corect, bine?
- Trebuie să înțelegi. - Gata.
- Nu te aștepți să fiu de acord, nu? - Gata.
- Te rog, por... - Gata, am zis!
Îmi pare rău. Nu!
Ați vrut să vă jucați cu Pixie?
Nu pot să scap de ea!
Nemernic viclean!
Nu sunt un om rău.
Asta m-a rănit.
Nu vreau să te rănesc.
Voiam doar să fim prieteni și voiam să rămâi.
Nu vreau să te rănesc.
Chiar voiam să rămâi.
Jur, sunt un tip de treabă, bine?
Comutator de oprire activat.
Se șterge.
Ce se întâmplă?
Inima se prăbușește.
Ce naiba se întâmplă aici?
Nu!
Futu-i!
Care?
Ne-a luat în vizor!
Hai, fato! Trage! Trage naibii!
Nu! Etichetează-ți dischetele, boule!
- Scuturi, la 0%. - Încă o lovitură și s-a zis cu noi.
E ora de culcare.
Să fie asta!
Doamne! Chestii retro tâmpite!
Nu!
Mama mă-sii!
Se apropie o rachetă!
Așa da!
AVERTISMENT
Da!
Ce e asta? De ce faci asta?
Am murit?
Stați! Pare că sunt mort?
Nu neapărat.
Este...
Este universul separat?
Unde sunt stelele?
Ce e asta, un fel de nebuloasă? Unde naiba suntem?
- Nu știu. Nu avem coordonate. - Gura! Auziți asta?
Ce e asta?
Ce naiba?
Omule!
Calmați-vă, domnișoară!
E un uriaș nenorocit.
Cred că am nevoie de ajutor!
- Nate, te rog, fă ceva! - Nu răspunde!
Putem vorbi cu ea?
Tulaska, sun-o pe mobil!
Da.
Tulaska, sun-o pe mobil!
Fac legătura.
Alo?
Bună!
- Ce naiba s-a întâmplat? - Nate?
Nate, tu ești?
- Salut! - Salut!
Sunteți toți acolo?
- Da. - Da.
- Suntem. - Stai liniștită!
Doamne!
Ce bine că ați supraviețuit!
Sigur nu ghiciți unde sunt!
În baia unui spital.
Da, de fapt. Da.
Frate!
De unde ai știut?
Și acum?
Auzi,
ce înseamnă: „Eroare fatală de conținut 606”?
606?
Nu, nu se poate. Ești sigur că scrie...
Scrie „eroare fatală de conținut 606”!
Ce înseamnă?
EROARE FATALĂ DE CONȚINUT
- Alo? Futu-i! - Ce naiba?
Înseamnă că jocul a fost șters.
- Ce? Din computerul meu? - Nu.
De pe server. Un fel de comutator de oprire.
A șters totul.
Tot jocul și toate copiile.
Tot Infinity a dispărut.
TOTUL E PIERDUT!
ÎNTREGUL MEU UNIVERS... A DISPĂRUT!
Azi, James Walton, fost director executiv al Infinity, a fost arestat
după trei luni pe fugă.
Alături de noi, Kris El Masry, de la New York Times.
Tu ai publicat povestea. Care-i treaba?
Conform sursei mele anonime,
dl Walton se confruntă cu o listă lungă de acuzații.
Fraudă, violarea drepturilor omului, delapidare, neraportarea unui accident.
Lista e nesfârșită.
Walton pare supărat.
Bine, atenție la cap! Mă descurc. Mă descurc, naibii.
Te bag în mă-ta!
Ați văzut?
E amuzant.
Da, mor de râs.
Scuze, dar mă bucur de prăbușirea ta.
Bucuria ta mă bucură.
Nanette!
Vreun progres în privința transferării noastre din capul tău?
Da, lucrez la asta.
Muncești din greu? Cu spor?
Da. Lucrez la niște notițe.
- Episod nou. - Slavă cerului!
Nanette, e timpul pentru serial.
Nu. Va fi intervievat avocatul.
Știi pactul. Închidem ochii când mergi la baie.
- Sau te schimbi. - Sau faci sex cu cineva.
În schimb, noi ne uităm la serial.
- Te rugăm? - Bine.
Sezonul ăsta din The Real Housewives of Atlanta.
Mă trag din Atlanta,
dar trăiesc peste tot în lume.
Poți să stingi lumina, eu sunt în centrul atenției.
Stați! Care avea o aventură?
Cea din stânga.
- Cu cine? - Cu cea din dreapta.
- Bine, iar asta e... vociferanta? - Taci!
- Taci, Nanette! - Taci!
- „Taci, căpitane!” - Eu sunt căpitan. Du-te naibii!
În fine.
Du-te naibii, căpitane!
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă