-Jsi v pohodě? -Jo, jen mám trochu hlad.
Jsem rád, že jsme se dnes sešli.
Čím dál víc se blíží Silvestr,
kdy se budeme brát.
Pojď sem.
A já mám skvělé zprávy.
Uvolnila jsem si do té doby rozvrh,
takže vám dvěma hrdličkám můžu pomáhat s každým detailem plánování svatby.
-Díky, mami. -Zlato.
Lizzie, co kdyby ses v sobotu stavila,
abych si poslechla všechny tvé skvělé nápady.
Všechny mé skvělé nápady. Jupí.
LIZ A JOSHI, GRATULUJEME K ZASNOUBENÍ
SEN NEVĚSTY
NESPAVOST A VY
POČÍTÁNÍ OVEČEK
Sto čtyřicet dva oveček, 143 oveček, 144 oveček.
Možná bychom si měli vyměnit strany.
SNADNÉ USÍNÁNÍ
LÉČBA OBSTRUKČNÍ SPÁNKOVÉ APNOE
Nikdy nevíš.
Lizzie?
Lizzie, hezká kurýrka ti právě přinesla tohle.
Mám ti přečíst vzkaz?
„Mojí nejmilejší snoubence.“
To slovo zbožňuju. „Šťastné díkůvzdání. Vím, že jsi unavená,
a nechápu, že musíš dnes pracovat, ale i proto tě tak miluju.
Za šest týdnů se bereme a já se nemůžu dočkat.
Miluju tě, Josh. Posílám pusu.“
Vážně?
-Pro tohle bych umřela. -Promiň, jen jsem…
Ty jsou tak nádherné.
Ty jsou nádherné. Jsem strašná.
-Lizzie, zlato, jsi v pohodě? -Jo, jo, je mi fajn.
Jsem jen unavená. Strašně unavená. Ale je mi fajn.
Máme hodně práce. Dáme se do toho.
Bože, potřebuju kafe.
Donesu nějaké krystaly, ať trochu změníme atmosféru.
Ty jsou tak nádherné.
Vítejte na Chicagském průvodu na Den díkůvzdání.
Den, kdy Amerika spořádá 44 milionů šťavnatých krocanů.
Ahoj!
Myslel jsem, že jsem nastavil minutku na míň, ale to zvládneme.
No tak.
Bože, je to tak nahlas.
Ale no tak. Zbožňuju batáty.
Ahoj. Šťastné díkůvzdání. Jak se máš?
Víš…
Tohle nefunguje.
Jo, máš pravdu. Objednáme si čínu.
Ne, nemyslím jídlo. Myslím tohle, nás.
O čem to mluvíš? Klape nám to skvěle.
Ne, chceme, aby to klapalo skvěle.
Ale kdyby to tak bylo, dokázal bys se mnou spát.
-Vždyť to děláme pořád. -Nemyslím sex, Billy. Spánek.
Nic, já… Už roky jsem se pořádně nevyspal, vždyť to víš.
-Kdybych s tebou nechtěl být, tak… -Tak co?
Máš v životě takový chaos, že ani nevíš, co chceš.
Koukni, jak to tu vypadá. Třeba…
Co ty trička?
Chtěls je prodávat a ani jsi je nepotiskl.
S krabicema jsi měl plány.
Ale jen tu tak sedí. A chceš být se mnou.
Víš co?
Nic to neznamená.
Promiň, Billy.
Šťastné díkůvzdání.
S těma krabicema udělám něco skvělýho.
-Lizzie? -Promiň, lásko.
Nechtěla jsem tě budit. Asi se půjdu projet.
-Proč? Chrápu? -Ne.
Ne, jen… Myšlenky se mi točí v kruhu.
Nenapadá mě ani jeden nápad na svatbu.
-A víš, jaká je tvoje máma. -Jo, je skvělá, že?
-Jo, je… -Poslyš…
Jestli tě svatba stresuje, nenech se.
Bude to skvělé. Ty budeš skvělá.
Díky. Já vím. V pohodě. Jen…
Potřebuju se vyspat.
-Mám jet s tebou? -Ne, ne. Vyspi se, jo?
Můj sexy chirurg. Vyřeším to, slibuju.
-Miluju tě. -Já tebe taky.
Tenhle týden mám noční, ale zítra ti brnknu do práce
a můžeme brainstormovat.
Musíme udělat zasedací pořádek.
Je to škoda, kámo.
Byla to nejlepší, cos měl.
Já vím. Divím se, že se mnou vydržela tak dlouho.
Kámo, musíš se prostě naučit spát.
-Jo, ale… -Billy, obleč se.
Pij si ve volnu.
Koukni na chudáka Vivian, jak se ohání prdelkou.
Naser si, Marku.
Až udělá právnický zkoušky, doufám, že tvůj sexistickej zadek zažaluje.
Myslíš sexy zadek.
Díky, ale má pravdu. Fakt jsem musela hejbnout zadkem.
Teď musí zažalovat sama sebe.
-Těším se, až si pořídím vlastní bar. -Jak dlouho už to říkáš?
Promiň, ale máš peníze na půjčení?
Banka mi totiž nic nedá.
Vážně? A přitom seš tak solidní.
Tohle je divočina. Už půjdu.
Fajn. Kouknem pak na zápas?
Nemůžu. Musím naplánovat Rosinu oslavu.
-Nezapomněls, že ne? -Jasně, že ne.
Je to moje kmotřenka. Kdy že to je?
Tys celou noc řídila ve slunečních brýlích?
-Fungovalo to? -Ne! Ale mohlo by, když to ještě zkusím.
Já nevím, Krissie. Začíná to být vážné.
Vždycky jsem dobře spala. Spousta krásného hlubokého spánku.
Teď mám přinejlepším hodinu. Zkusila jsem už všechno.
-A co akupunkturu? -Akupunkturu, akupresuru, hypnózu.
-Léky. -Doxepin. Doxylamin. Difehydramin.
-Kvazepam. Zolpidem. -To je hodně léků.
Krissie, co budu dělat?
Nevím, ale upřímně, nenačasovala sis to nejlíp.
Začíná sezóna vánočních večírků,
a máme být jedna z největších firem na jejich plánování.
Já vím. Mrzí mě to.
Za tohle může Joshova matka.
Přísahám, začalo to, když se rozhodla,
že z naší svatby udělá silvestrovskou událost roku.
Vždycky jsi chtěla velkou svatbu. A jestli to někdo zvládne…
Pak já, já vím.
Ale právě teď, pokud se nevyspím, tak to všechno zničí.
Strašně se těším na plánování všech úžasných akcí!
Dobře. Přišel marketingový tým Lindstechu.
-Půjdeme je pozdravit? -Jo.
Bude to v poho.
Jen už jejich šéfovi neříkej pan Balzám.
Bože. Na druhou stranu, vypadá fakt slizce.
KOLÁČOVÁ BITVA!
Vydrž. Ne.
-Vyhrála jsem! -Vyhrála.
Když mluvíme o vyhrávání, Andy říkal, že Winning Post zavřel.
Skvělý místo pro Billyho bar. Jen říkám.
Mami, tati, vím, o co se snažíte.
Ale je mi skvěle. Nestresuju se, nemám dluhy.
Dělám boží koktejly.
-Jo, to máš pravdu. -Je fakt boží.
-Nemáte zač. -A máš skvělou kmotřenku.
To mám, a za chvilku bude mít pusu plnou šlehačky.
Devět set devadesát sedm oveček.
Devět set devadesát osm oveček. Devět set devadesát devět.
Tisíc oveček.
Tisíc oveček?
Vypadáváš!
Posloucháte noční vysílání na WZU.
Než vám něco zahrajeme, s přicházejícími Vánoci
jsem vám chtěl přečíst báseň. Jmenuje se Sněhová koule.
Ukoulel jsem sněhovou kouli, skoro dokonalou,
chtěl jsem si ji nechat jako mazlíčka, aby spala se mnou.
-Včera mi utekla, ale předtím… -Bože!
…namočila postel. Pobavilo mě to.
Co to, sakra?
Omlouvám se.
Jste v pořádku?
V pohodě.
Musí vás prohlédnout, zavezu vás do nemocnice.
Jsem fakt v pohodě.
Nedivím se…
že jste mě neviděla.
Nedivím se, že jste mě neslyšel.
Pojďte. Omlouvám se.
Vážně mě to mrzí.
Vypadalo to vážně bolestivě.
Skvělý úhel pohledu.
Ozvěte se, jestli to budete chtít uhradit z mého pojištění.
-Řeknu, že to byla moje vina. -Byla to vaše vina.
Dělám si srandu. Byla to moje vina, že jsem byl běhat.
„Lizzie Hinnellová, koordinátorka akcí,
-Rendez-vous?“ -Vyslovuje se to „randevú“.
-Neznám. -A co děláš ty?
Billy Wilson, barman v McVeigh's. Vyslovujeme to „MecVa“.
-Neznám. -Asi ne.
-Není to typ místa, kam bys chodila. -Opravdu? A co je?
Zkusím střelit od boku.
Někde, kde servírují vychlazené rosé na terase se světýlky.
-A výhledem na město. -To zní skvěle.
Někde, kde hrají tuhle hudbu.
-Tobě se to líbí? -Jo.
Je na tom něco špatného?
-Jo, hudba a slova. -To není vtipné, ale sprosté.
Můžeš mi přestat sahat na věci?
-Je tu vedro. -Díky.
Tak si sundej mikinu. Kolik ti je, 12?
Vystoupíme?
Ty to nechceš doposlouchat?
Když se ti tak líbí.
To je skvělý nápad.
-Fakt? Dělal jsem si srandu. -Ne, ráda tu posedím.
No, to já taky.
Zhasni světla, zhasni světla
Nemáš hudební sluch, co?
Nesnažil jsem se tak jako jindy, takže…
Ne, jasně, že ne.
Proč nezpíváš ty?
Nechce se mi.
Jsem v pohodě, nic mi není.
Uklidněte se. Byl jste v bezvědomí.
Nahlásili nám vozidlo se dvěma bezvědomými.
Já… Nebyl jsem v bezvědomí.
-Spali jsme. -Co se děje?
-Uklidněte se, paní. Vypadáte zmateně. -Jsem zmatená.
Já jsem právě spala?
Bože. Jo! Já jsem spala.
Díky, Dwayne,
že ses přesvědčil, že nejsme mrtví.
-Kolik je hodin? -Půl druhé.
Odpoledne?
Musím jít. Seš v pohodě?
Jo, jsem. I když jsi mě přejela.
Nech se prohlédnout.
A nikomu o tomhle neříkej, jo?
Jasně.
To mě tu jen tak necháš?
Dwayne, co se tu stalo? Zavolám si odvoz.
Skvělý, nemám mobil.
Probereme jmenovky na stůl. Představuju si vodní motiv,
provoněné růžovou vodou, vytvořené z konopného papíru,
který budou moci zasadit a připomenout si náš velký den.
Na psaní jmen si najmeme kaligrafa.
To bychom mohli, ale nejde jen o to, jak to vypadá.
Jde o to, aby to bylo osobní. Takže jména napíšeme sami.
To je úchvatné, Lizzie.
Popravdě jsem se o tebe začínala bát.
Myslela jsem, že jsi moc zaneprázdněná.
Znáš to, kovářova kobyla chodí bosa.
Ale tohle je skvělé. A začíná se to rýsovat.
Dobře, Fiono, netuším,
co tou kobylou myslíte.
Ale asi to má co dělat s tím,
že skvěle vymýšlím akce v práci
a svoje osobní už tolik ne.
V tom případě je to přesné.
Ale ano, je to skvělé a rýsuje se to.
A máme spoustu práce.
Co jít ve čtvrtek ráno vybírat šaty?
Můžete? Já můžu. Jsem tak nadšená.
Tady je ale bordel.
Seš v pohodě? Vypadáš nervózně.
Jo, je mi fajn, jen…
-Prospal jsem celou noc. -Vážně?
Jo, všechno najednou působí…
Co to…
Jo, je to vtipné.
Být takhle ostražitý je na prd.
Bylas úžasná. Co to do tebe vjelo?
Nevím, ale jsem zpět a jsem nadšená! I když ne tak moc, jako z tebe.
Ahoj Nic, jsi tu? Nebo jsi pořád naštvaná?
No tak. Sakra.
ZDRAVOTNÍK
Veselé Vánoce vespolek. Rád vás vidím.
Pane Balzacu, myslíme, že jsme našli skvělé místo na váš večírek.
-Skvěle. -Lizzie vám ukáže fotky.
Díky, Ede.
Dobře.
Zapomněla jsem si notebook. Hned jsem tu.
Myslíte, že bude sněžit?
Kde je bar McVeigh's?
Má dva vchody…
-Ahoj. Vyspala ses? -Ahoj.
Jo, trošku.
Dobře. Věděl jsem, že to vyřešíš. Pojď sem.
Čekají mě teď noční. Rozvrh je v kalendáři, promiň.
Víš,
nechci, aby ses stresovala kvůli velké svatbě,
ale občas vypadáš hrozně nadšeně.
Jsem nadšená, Joshi.
Jsem… Jupí!
Tak dobře.
Užij si vybírání šatů a pozdravuj mámu.
Budu.
-Měj se, lásko. -Měj se.
Dobrý den, jmenuji se Wrightová.
Vítejte v Nejkrásnější nevěstě. Co pro vás můžeme udělat?
Jsem tu trochu brzo, ale chtěla jsem probrat závoje.
Vím, že je dnes hodně nevěst nechce,
ale mně se líbí.
Ne!
No tak. Haló?
Počkejte!
Stůjte!
Zastavte!
-Díky! -Stalo se něco?
Zamkla jsem si klíče od auta a telefon
a nutně potřebuji do města. Svezete mě, prosím?
-Samozřejmě. -Bože, děkuju.
-Za dva dolary padesát. -Nemám u sebe peníze.
Podívejte, mám sraz s budoucí tchýní.
Jdeme vybírat šaty, je to celkem velká věc, takže…
Nemůžete jí zavolat, že se zpozdíte?
Ne, nemám mobil.
-Tak bude muset počkat. -Bože, prosím.
Nechápete to. Je šílená, to nejde.
No tak.
Když se zamyslíte, zjistíte, že to logicky není pravda.
Můžete ji nechat čekat, ale bojíte se, že bude naštvaná,
protože jste ji nechala,
aby vás moc ovládala. Jen hádám, ale zdá se mi,
že jste se nechala vtáhnout do vztahu,
který by Sartre popsal jako neautentický.
Skvělý. Můžu… Prosím…
Ne.
Nesnáším vás.
-Ne, nesnášíte sebe. -Nesnáším vás, vy britská blbko.
Ovládá vás strach a tohle není autobus pro vás.
-Chápu to. -Co to drží?
Ne…
Je to jen bota.
Haló, tady Nejkrásnější nevěsta. Co si přejete?
Ano, madam. Je tady.
Ano, madam, možná je trochu naštvaná.
Dobře. Ale budete tu brzy?
Kde jste? Bože.
POLICEJNÍ STANICE CHICAGO
Fiono, moc mě to mrzí. Díky, že jste za mě zaplatila kauci.
Viděla jste nějaké pěkné šaty?
Super pokec.
To by stačilo.
IRSKÁ HOSPODA
A pak kámoš dostal kolegyni. A zbláznil se.
Zdravím, minutku.
Jestli ho do pátku vystěhuješ, nabarvíš je,
můžeš mi je v sobotu odpoledne donést. Promysli to. Co si přejete?
Jo, furt mě bolí hlava. Lucy? Lily?
Lizzie. Vodku, prosím.
Seš „Lizzie, vodku, prosím“?
Náročné publikum. Au.
Takže, Lizzie bez vodky, je to jen náhoda, že jsi v mém baru?
Tady?
Je to zajímavé.
Řekl jsi mi, kde pracuješ,
v autě, tu noc, kdy…
-Jsme spolu spali? -Jo.
Kromě té noci jsem už poslední měsíc
nespala víc než dvě hodiny
a zkoušela jsem všechno, ale nic nepomáhalo.
Takže jsem dospěla k jedinému závěru,
že možná…
Jsem spala jen proto, že jsi tam byl ty.
Myslíš to vážně? To je směšné.
-Proč bych ti pomáhal spát? -Nevím.
Ale tys spal taky.
Spíš takhle normálně?
-Já… -Nespíš, že? Věděla jsem to.
Proč jinak bys šel běhat ve tři ráno?
Proč bys vypadal takhle nebo pracoval tady?
-Urazilas mě. -Bylo to zlý, promiň.
Možná jsem usnul, protože jsi mě přejela.
-A byl jsem v bezvědomí. -Tak hele, tys mi vběhl do auta.
Ale to je jedno.
Pointou je, že jsme oba spali. A necítil ses pak skvěle?
-Konečně naživu? -Ne.
Upřímně, bylo to divné a nebyl jsem vůbec sám sebou.
No, pro mě ne, když nespím já,
tak jsem noční můra. Ale když se vyspím, jsem milá.
Jsem organizovaná. Jde mi práce,
což potřebuju pořád, ale obzvlášť teď.
-Protože budou Vánoce? -Jo. Ale nejen to.
Vánoce jsou pro mě nejvytíženější období.
A navíc se na Silvestra vdávám.
Takže to všechno musím naplánovat a když nespím, tak to nejde.
Billy, snažím se tě poprosit…
Bože.
Zkusíš se mnou znovu spát?
-Seš polda? -Cože?
-Ne, proč bych byla? -Promiň. Ty…
Chytím se.
Chceš, abych s tebou spal, protože se vdáváš?
-Jo. -Ale bez sexu.
-Ne. Ne! Prosím. -Nashle.
-Vyslechni mě, prosím. -Fajn.
Jestli to zafunguje a vyspím se,
pak si možná zvyknu a budu vyléčená.
Hele, Lizzie, nevím, na čem to jedeš.
-Ale nebudu s tebou spát. -Prosím! Zaplatím ti.
Vymyslíme, jak se finančně vyrovnáme.
Nejsem lehká holka. Promiň.
Nebudu s tebou spát. To je šílený.
Co si dáš? Další pivo? Vypadáš dobře.
Upravila sis vlasy? Donesu ti pivo.
Zavolej, když změníš názor.
-Kdykoliv. -Jasně.
Nemusíš se bát, že bys mě vzbudil.
To zní dobře. Postarám se o to, neboj.
-A jejímu snoubenci to nevadí? -Nevím, ale je šílená.
-Ty a ty tvoje projekty. -Ne, nic takového.
-Ale mohl by být. -Ne, Andy, je šílená.
Říkals mi, ať se na šílený holky vykašlu.
Souhlasím, že je trochu divný,
že si myslí, že díky tobě spala. Ale zní dost zoufale.
No a co? Znám dost zoufalých holek.
Ne takových, co ti nabízí prachy,
díky kterým by sis mohl otevřít svůj bar, což je tvůj životní sen.
Ty to nechápeš?
Vážně, Billy?
Ne! Magore!
-Bože! -Měla ses vidět!
Uklidni se. I když, vlastně mě neznáš.
-Mohl bych být zločinec. -Ale nejsi, ne?
Řídíš tohle. Možná nejsi nejostřejší pastelka.
I auta bourají. Ale ne, nejsem tak špatnej.
-Mám pár pokut za rychlost. -Já vím.
Nechala jsem si tě prověřit.
Takže ty seš ta hrozná.
Dobře, tak…
-Projdeme si, na čem jsme se dohodli. -Jasně.
Když to zafunguje, což oba víme, že ne,
budu s tebou spát až do tvé svatby.
-31. prosince. -A na oplátku mi půjčíš,
abych si mohl otevřít svůj bar.
Výměnou za desetiprocentní podíl ve tvém podniku
podle podepsané a ověřené smlouvy.
Nechala jsem svého právníka udělat návrh.
Tady.
-Páni. -Co?
Nic. Jen jsi velmi odhodlaná.
A to plánování mě docela děsí.
Řešení problémů a plánování není děsivé.
Je to dospělé.
Jestli je dospělost děsivá, pak mi je tě líto.
Mně je líto tvého snoubence.
-Když jsme u toho… -Josh?
Je to milý a důvěřivý muž, který by se mnou souhlasil.
Ale je to chirurg a pracuje hodně, takže to nepotřebuje vědět.
Skvělý. To jsou vaše sliby?
No jasně.
Tak vyzkoušíme, jak to bude fungovat.
-Vážně? -Jo.
-Jak blízko myslíš… -Nemyslím, že musíme být u sebe.
Jen tak jako minule.
Dáš si drink?
-Udělal jsem svůj trnkový gin. -Ne, díky.
Já si dám.
-Nefunguje to, že? -Ne.
-No nic. -No nic?
Kdyby ses uvolnila, možná by to fungovalo.
Jo, protože ty nikdy za nic nemůžeš.
Víš co? Jo, je to moje vina.
Normálně dokážu ženu uspokojit, ale asi stárnu.
Popravdě trochu trapas.
Billy, jestli mě neuspokojíš, je konec.
Dám do toho všechno, Vaše Milosti.
Dobrou noc.
Bože! Fungovalo to.
Fungovalo to.
Billy.
Neděs se.
-Spala jsem! Spali jsme. Funguje to. -Jo.
-Proč? -Netuším, ale fungovalo to.
Takhle mě už nikdy nebuď, prosím.
Můžeš uhnout se svým skútříkem?
Jdeme na to.
Budete mít tradiční sliby, nebo si napíšete vlastní?
-Napíšeme si vlastní. -Ano.
Našla jsem různé možnosti.
Počkat, zadržte.
Někteří lidé mají radši, když je slyší jako překvapení.
Ne, my nemáme rádi překvapení.
Máme rádi plány.
Když Noe stavěl archu, taky ještě nepršelo, ne?
Úžasné.
Takže si to ujasníme.
Seš jako gigolo, ale bez sexu. Chápu.
Nechápu to.
Roky jsem se pořádně nevyspal.
Celý desetiletí. A teď najednou můžu?
A navíc mě Andy donutila půjčit si peníze. Tlačí na mě, ať si otevřu bar.
Kámo, ona ti je nabídla.
A o vlastním baru mluvíš už deset let.
To není žádný nátlak. A tohle místo je skvělý.
Uklidni si. Uklouzl jsi. Jsi paranoidní.
Máš stoprocentní pravdu.
Je jednodušší jasně myslet, když jsem unavený.
To není dobré, že?
Ne, to není dobrý. Je to vážně špatný nápad, Lizzie.
Nejhorší nápad, co jsem kdy slyšela.
Musíš vědět, že je fakt špatný.
-Jo, díky. -A i kdyby to fungovalo,
co budeš dělat po svatbě?
Budeš prostě s tím chlápkem dál spát?
Skončíte s Joshem v nějaké divné trojce s tím chlapem?
Bude spát v postýlce vedle postele?
O čem to mluvíš?
Nespím jen kvůli stresu ze svatby.
A co když se mýlíš?
Co když bude ten barman jediný, vedle koho usneš?
Potom…
Ahoj, Nic, to jsem já. Jak se máš?
Ahoj! Tady Lizzie! Chceš se později potkat?
Ta holka je šílená.
Magorko.
No tak, pojeďme.
Dej mi chvilku.
Mí právníci se na to podívali, vypadá to dobře.
-Ty máš právníky? -Jo, já mám právníky.
Dobrý právníky. Mám skvělý právníky.
Billy, jsem teprve ve druhým semestru.
To je jedno. Co myslíš?
Jo, je to pro tebe fakt výhodný.
-Ona se zbláznila. -Jo.
Přemýšlel jsem nad jménem.
Co říkáš na Bartini's?
-Barcelona? Billyho bar? -Jak chceš.
-Pojďme spát. -Bar Nebar.
Barbecue?
Billyho bar. To zní dobře.
Myslíš, že musíme být v autě, aby to fungovalo?
Vážně? Kde to jsme?
Vážně?
Nepůjdu nikam, kde by mě mohli poznat.
Budou si myslet, že spolu máme poměr.
Jen když se tak budeme chovat.
-A to je jak? -Nevím, nikdy jsem žádný neměla.
-Já taky ne. -Prosím tě.
Můžeme předstírat, že jsme normální pár.
-Zamluvil jsi to na dnešek, že? -Přísahal bych, že jo, zlato.
To by nebylo poprvé, cos to zmastil.
Promiň, zlato.
Jméno, prosím?
Pan a paní Wilpsonovi.
-Wilpson? -Ano.
W-I-L-P-S-O-N.
Wilpson.
Bohužel vás tu nevidím.
Jaké překvapení.
To je zvláštní.
Máte dnes nějaké volné pokoje?
Manželskou postel?
Máte dvě jednolůžka? Chrápe.
-Nechrápu. Já… -A lže.
Bohužel máme jen manželské.
-Dobře. -Pokoj 532.
Díky.
Billy.
Promiň, drahá.
S přísnou výchovou vás budou pořád chtít.
Přesně.
Byla jsi úplně přirozená.
Vy mi to usnadňujete, pane Wilpsone. Je to tak?
-Fajn. -Kdo potřebuje tolik polštářů?
To jsou dekorativní polštářky.
A těch není nikdy dost.
Dáš si pivo?
-Víš, jak jsou minibary drahé? -Jo.
Ale já neplatím.
Tak co myslíš? Světla zapnutá? Vypnutá?
Zapnutá.
Byl to test. Prošla jsi.
Super.
Bože.
-Promiň. -Tak agresivní.
-Ne. -Myslel jsem, že přece chrápu.
Jo!
-Promiň. -Psychopate.
-Co to bylo? -Promiň.
Říkal jsem ti, ať mě tak nebudíš.
Spali jsme.
Jo. Fajn, musím jít.
Musíš… Objednáme si snídani?
Ani na to nemysli.
Co myslíte?
-Líbí se mi. -Mně taky. Zkusím si další.
Podepiš tu podnájemní smlouvu.
PRONÁJEM
Tady máte klíče. Jdeme do toho.
-Ještě jeden! -Co?
Díky.
Už se tvůj táta rozhodl, jestli přijde?
V posledním e-mailu psal, že ano, ale znáte ho.
Vlastně ne, ale… Já jo.
Aby ses cítil pohodlněji.
Páni, je to vlastně fakt příjemné.
Marku, otvírám si vlastní bar a Vivian jde se mnou. V pohodě?
Ahoj, Billy, mám na starost velký vánoční večírek
a říkala jsem si,
jestli bychom se mohli odpoledne sejít na rychlovku?
U tebe.
Jo.
Jo, to by šlo.
Kdes to sehnal?
-Viděl jsem, jak ho někdo vyhazuje. -Zajímalo by mě proč.
A ty sis řekl, že z toho bude dobrý vánoční stromeček?
Promiň, jestli nemá dokonalý tvar a ozdoby,
ale když ho posprejuju, mohl by vypadat skvěle.
Jo, jasně. Fakt skvěle.
Poslyš, můžeš se mi přestat smát a radši mi pomoct?
Proboha!
Hej, Billy.
Páni, tys mě tentokrát nepraštil.
Zapomněl jsem.
Pojď sem, já si tě chytím.
-Myslíš, že se jí líbíš? -Komu, Viv?
-Ne, je na holky. -Nemyslím Vivian. Lizzie.
Ne, ta má ráda spánek.
-A tobě se líbí? -Ne.
-Je atraktivní? -No… Jo.
-Tak proč se ti nelíbí? -Je zasnoubená, Andy.
To není odpověď. A co když se ti postaví?
Ne, to se nestalo už roky.
-Dej ho dolů! -Nemůžu!
No dobře, možná se to stalo.
-A máš to. -Hledal jsem to na netu.
Stává se to z REM fáze spánku.
A ten mám jen vedle ní.
Stojí ti, protože vedle ní spíš REM spánkem?
Jo. Přesně.
-To dává smysl, ne? -Děláš si srandu?
Určitě se ti to nevymyká z rukou?
O čem to mluvíš? Jen spolu spíme.
Bože. Můj bože, můj bože.
-Bože. -Nadechni se.
Je to v pohodě.
Ale Josh je tak krásný a milý a je to chirurg, co zachraňuje životy
a plánování má snad ještě radši než ty.
Jste si podobní jako vejce vejci.
Přesně. A Billy je úplně jiný.
Dobře.
Jsem ráda, že to tak máš, protože já to zažila, pamatuješ?
Emily mě odkopla, když jsme byly zasnoubené,
a nebylo to hezký. A byla bych vážně nerada,
kdyby se to stalo tobě a…
Krissie, chápu to.
Vím, že je to zvláštní situace, ale nespat je fakt strašný.
-Víš to, že jo? -Jo, vím. Hledala jsem si to.
Zničí ti to imunitní systém
a je zvýší šanci dostat Alzheimera.
Zdvojnásobuje to riziko rakoviny, což je šílený.
Přesně. Tak vidíš.
To by tě mělo děsit mnohem víc než to,
co dělám, a co tak zázračně funguje.
Nejen že se cítím a vypadám tisíckrát líp,
ale parádně zvládáme tyhle večírky.
Jo, to jo. Jsme skvělý.
-Jo! -A zase se ti daří plánovat svatbu.
A ještě jsem nezabila svou budoucí tchyni.
Taky by sis měla najít někoho na spaní.
Kdy máte další spací schůzku?
Zítra ráno. Potřebuju rychlovku před vybíráním místa na svatbu.
Ale dělá Santu ve školní hře své kmotřenky,
takže tam půjdu a odtáhnu ho pryč.
To znamená, že potkáš jeho přátele.
Já nevím. O nic nejde.
Přece se tam s nima nebudeme bavit.
Nechápu, že mě donutila si tohle obléct.
-Vypadáš skvěle. -Promiň.
Umí být vážně přesvědčivá. Ale sluší ti to.
Skřítku! Tady Charlie by se s námi chtěl vyfotit.
-Hou hou. -Jasně.
Promiň, jen mě nenapadlo, že tu budeme tak dlouho.
-Díky. -Není zač.
Můžu si vás taky vyfotit?
Jasně.
Sedneš si strejdovi Billymu na klín?
-Ne… -Prosím?
Jak se tohle dá odmítnout? Ona to dotáhne daleko.
-Cokoliv si přeješ. -Hou, hou, hou.
Lizzie, Billy říkal, že se budeš vdávat.
Jo. Za dva týdny. Hrozný stres.
Musím toho tolik zařídit, určitě to znáte?
Ale ne, neznáme. Nejsme svoji.
Aha, to je fajn. Svatby nejsou váš styl?
Ne, líbilo by se nám mít pěknou svatbu, ale Rosie nás svým příchodem překvapila,
a pak… Znáš, jak se to říká. Člověk plánuje a Bůh se směje.
To neznám.
Naštěstí už na to, abyste mohli mít S-E-X není potřeba lejstro, co?
-Přesně. -Ale ne.
Co je S-E-X?
Beruško…
Nic. Omlouvám se.
Tak proč je na to potřeba lejstro?
Právě, že není, o to jde.
Billy, ty jsi měl taky S-E-X?
-Lizzie? Lizzie. -Proč ne?
Jo, jsi to ty. Simon. Simon Mousley.
Hraju s Joshem golf. Porážím ho. To jsem já.
Dluží mi peníze.
Jo. Jasně. Simone, jak bych mohla…
-Ahoj. -Máš boží kostým.
-Celý je úžasný. -Šílený, jak je skvělý, že?
Já vím. Co tu děláš?
Chodí sem synovec a nenapadlo mě,
jak se z toho vyvléct. To jsou tví přátelé?
Ne, vlastně to tu organizuji.
Jsem organizátorka akcí a tohle dělám pro charitu.
Abych něco vrátila ostatním.
Když jsem sem přišla, byl tu fakt zmatek,
nejsou moc organizovaní. No jo, já vím.
Nejsou to profíci, ale to není výmluva.
-Tak tu prostě pomáhám. -To je dobře.
Těším se, až řeknu Joshovi, že jsem tě potkal.
Ne! Ne, neříkej mu to, prosím.
Je to tajemství.
Podle něj toho dělám až moc zadarmo a slíbila jsem, že to omezím.
Bude to jen mezi námi.
-Mám pusu na zámek. -Skvělý. Úžasný.
Rád jsem tě viděl. Veselé Vánoce.
-Uvidíme se na svatbě. -To uvidíme.
Měj se.
Omlouvám se.
V pohodě. Půjdeme na to spaní.
My neorganizovaní amatéři jsme unavení.
Mějte se, přátelé.
Měj se.
Ty se na mě pořád zlobíš?
Ne, v pohodě. Ale jen abys věděla,
ne každý miluje plánování jako ty.
Někdo radši dává věcem volný průběh
a užívá si to, čemu se říká zábava.
Já vím, promiň. Jen…
Myslela jsem tím, že trocha organizace neuškodí.
Hlavně ať už ten problém se spánkem zmizí.
Nemůžeš to svádět na to, že jsi unavená.
Můžu, protože to ovlivňuje všechno.
Tebe to asi tolik netrápí.
Jen proto, že věci zvládám jinak, to neznamená, že mě to netrápí.
Tak povídej.
Proč se nesnažíš zjistit, proč nemůžeš spát?
-Protože to vím. -Dobře.
Řekneš mi to?
-Ne, je to hloupý. -No tak, Billy.
Jo, proč ne.
Bylo mi třináct. Šel jsem večer do postele jako obvykle.
Ráno se probudím a vidím, že máma brečí,
protože táta zmizel. Byl prostě pryč.
Ukázalo se, že měl nějakou ženskou, se kterou se rozhodl žít.
O několik měsíců později mi zavolal a snažil se omluvit,
ale nikdy už s ním nebudu mluvit. Takže…
proto nemůžu spát.
Kdo ví, co se stane, když usnu.
Páni, to…
To je mi líto.
Říkal jsem ti, že je to hloupost.
Tak dobrou.
Nemyslím, že je to hloupost.
Jestli to něco znamená… Chápu to.
Táta mi taky nebyl moc oporou.
Je to pilot.
Umí skvěle létat ve vzduchu,
ale neumí být na zemi.
Když máma umřela, myslela jsem, že ho budu vídat častěji,
ale… Ne.
Pořád slibuje, jak mě navštíví, ale…
Každopádně asi proto tak ráda plánuju
a pak ty plány dodržím.
Jo, je to divný.
Dobrou noc.
Dobrou.
Lizzie. Myslím, že tenhle se mi líbí nejvíc.
Jasně.
Co?
Tobě se nelíbí?
Jo. Ne, jsou moc hezké.
Ty už jsi zase trochu unavená?
Ne, ne, je mi fajn. Jen se na to dívám a…
A?
Říkám si, jak je to všechno krásné.
Je to úžasné, že?
Když jsme se brali s panem Wrightem,
nemohli jsme si tohle dovolit. Měli jsme papírové tácky.
A plastové kelímky.
BILLYHO BAR OTEVÍRÁ ZA DVA DNY
Stavební inspekce přijde zítra ve dvě.
-Hygiena ve tři. Dodávka piv ve tři. -Páni, poslouchej se.
-Vážně koukám. -Ahoj!
-Jak je, Nic? -Ahoj.
Takže jsi do toho konečně šel?
-Jo, snažím se. Pomáhají mi, tak… -Jsem z toho hrozně zfetlá.
A koukej na sebe, vypadáš skvěle.
Díky. Ty taky.
Svěřili mi ve studiu vedení šesti nových lekcí.
-Jsem teď hlavní lektorka zumby. -Gratuluju.
A kdo má tohoto nového Billyho na svědomí?
Seznámil ses s někým, nebo…
Ne, ne tak docela.
S někým spí, ale nechodí spolu.
Díky Andy. Je to složité.
Je to… Mohl bych ti to tu ukázat?
-Pojďme. -Jasně.
Co říkáš na tohle? Po kapele.
Možná s tím plánováním počkej.
Co kdybychom tomu nechali volnější průběh?
Jak to myslíš? Ty nechceš nachystat playlist?
Co kdyby mohli lidé připojit své mobily
a pustit to, co budou chtít? To by bylo fajn.
Haló?
-Ahoj! -Čas na párty!
Hádej co! Máme tvoje věci.
BUDOUCÍ NEVĚSTA
Pojď, jsme vpředu.
-Pojď! -Jo, hned tam budu.
-Jdu na to. -Dobře.
Tak kam dál? Jsme na seznamu ve Smartbaru.
-Polly's. -Drop Lounge.
Ne. Cuckoo.
Víte, zaslechla jsem, že dneska otevírá nový bar.
-Co zajít tam? -Opravdu, Lizzie?
Jo, proč ne?
-Jasně. -Víš co? Je to tvůj večer.
-Je to můj večer. Jedeme. Díky. -Na zdraví!
Raz, dva. Raz, dva.
Dobře.
-Pojďme na panáka. -Jo.
-Lizzie? -Ahoj!
Ahoj.
-Tohle místo je skvělý. -Ty taky.
Ahoj, vyhrála jsi soutěž krásy nebo co?
Nevěděli jsme, že přijdete.
Neměli jsme to v plánu, ale víte, co se říká.
Člověk plánuje a Bůh se směje.
-Přesně. -Jo.
Opravdu jsem se chtěla omluvit za minule.
Ještě jsem neměla možnost a je mi to líto.
Nechtěla jsem to říct. Zaskočil mě a já zpanikařila.
To nevadí, my to chápeme.
V pohodě, být skřítkem je stresující.
Jo, to je.
Díky. Cením si toho. Nevím, jestli to Billy chápe.
Snažila jsem se mu to vysvětlit,
ale začal mluvit o svém tátovi a…
Billy o tom moc nemluví. Musí ti opravdu věřit.
-Vážně? -Jo.
Věř mi, chápe to. Když jsme u toho… Billy.
Koukni, kdo přišel.
Ale ahoj.
-Nevěděla jsem, jestli mě chceš vidět. -Děláš si srandu? Jsem rád, žes přišla.
Jen jsem nečekal, že pojedeš až sem.
O čem to mluvíš? Ráda pařím v…
Kde to vlastně jsme? Ne, dělám si srandu.
Je to tu fakt dobrý.
Možná na své investici ještě něco vyděláš.
Ne, pořád věřím, že to poděláš.
-To je fér. -Musím uznat, že je to tu fajn.
Potřebuju vaše adresy,
chci vás všechny pozvat na svatbu.
-I s Rosie. -Páni, díky.
-Moc rádi. -Jo, jasně.
-Jo? -Moc pěkný.
Tak, budoucí nevěsto, zazpíváš nám něco?
Zpívat? Ne, to ne.
-Co? -Jo!
-To je skvělý nápad.
-Skvělý nápad. -Ne, já nezpívám.
Nenaplánovalas zpěv, takže zpívat neumíš?
-Suzzane, jsme připravení? -Bože!
-Billy! Ne! -Ano! Jdeš do toho!
Bude to super. Je to můj svatební dar.
-Nenech mě tu samotného. -Ne! Zůstanu tady.
Je to skvělý. Znáš tuhle?
Jo, znám ji. Ty ji znáš?
-Jo, ale nejsem zpěvák. -Tak se ukaž.
Kluci z newyorského sboru Zpívali jak vánoční sen…
To je fakt špatný.
A zvony zvonily na Štědrý…
Jsem hroznej. Pojď, potřebuju pomoct.
Dobře.
No tak. Rozlučka se svobodou! Nevěsta nám zazpívá.
Zatleskejte jí.
Ty myslíš, že ji neznám?
Seš vandrák, seš hajzl
Seš zhulenej grázl
Polomrtvej, v prdeli S kapačkou v posteli
Ty parchante, hráči Ty lacinej sráči
Debile, šťastný Vánoce Ať už se nesejdem po roce
Kluci z newyorskýho sboru
Zpívali vánoční sen
A zvony zvonily
Na Štědrý den
-Říkal jsem, že mi to nejde. -Jo.
-Jsem spíš tanečník. -Opravdu?
-Na to jsem teď přišel. -Pochybuju.
Dobře.
Mohl jsem někým být
To by mohl každý říct
Mé sny jsi sebral mi Když jsem tě potkala
Dal jsem je k těm svým Schovávám je u sebe
Sám to nedokážu Postavil jsem sny kolem tebe
Kluci z newyorského sboru
Zpívali vánoční sen
A zvony zvonily
Na Štědrý den
Hej, lidi. Jde vám to skvěle.
Ale Vivian tě potřebuje na baru.
-Jo, jasně, běž. -Promiň.
Lizzie, tohle je Nic. Nicolo, Lizzie.
Ahoj.
-Těší mě. -Mě taky. Už jsem o tobě tolik slyšela.
Super.
Já… Promiň, že…
Podívám se, jestli najdu ledy ve tvaru penisu nebo tak něco.
Na tvou rozlučku.
Jo, jasně.
To by bylo super.
-Panáka pro hvězdu. -Tak jo.
Tak na nás!
Na zdraví.
Ty jedeš.
Skvělý.
Vdávám se, tak si dáme další…
Promiň. Byla to rozlučka se svobodou.
Lidi se na rozlučkách opíjí.
-Ty ses na svojí taky opil. -Ne takhle.
Není můj problém, že se neumíš uvolnit.
To má znamenat co?
Promiň.
Jsem jen unavená, chápeš?
Promiň, že jdu pozdě. Skvěle jsme to rozjeli.
Nalíváme drinky a peníze nám tečou do kapsy.
-Gratuluju, to zní skvěle. -Jo.
Bylo hezké poznat tvoji novou přítelkyni?
Bývalou. Odkopla mě, ale zkusíme to znovu.
Jasně. Mám z tebe radost.
A ze mě.
Je mnohem lepší s tebou spát,
když teď taky někoho máš, takže…
Skvělý.
Díky.
Tak povídej, co říkáš na bar? Nějaká zpětná vazba?
Ne, fakt se mi tam líbilo.
Až vychytáš mouchy, bude to skvělé.
Jo? Jaké mouchy?
Obsluha nebyla úplně dokonalá.
Hudba taková všehochuť. Šampaňské trochu teplé.
No, to ti nezabránilo,
když ses snažila tančit makarenu s celým barem.
Uklidni se. Zeptal ses. Tak jsem jen na pár věcí poukázala.
Možná jsem se neměl ptát. Ještěže jsi jen tichý společník.
To neznamená, že jsem hloupá.
Haló.
Ahoj, lásko.
Doma? Jo, jasně. Proč nejsi v práci?
-On je u vás? -Na kole.
-Jo, já… -Kdo jezdí na kole?
Ne, neslyším, že zvoníš.
To je divné. Zkusíš znovu zazvonit?
-Počkej. -Ne, pořád nic neslyším.
Nemůžu dolů, protože jsem…
-Pomoz mi. -Polož to.
Protože jsem ve vaně.
-Cože? -Jo. Dávám si dlouhou vanu.
Ne.
Jo, máš pravdu. Jsem v hotelu Racine, pokoj 532.
Ne.
-Zatím. Jede sem. -On je…
-On… -Au! Přestaň. Co to děláš?
-Co myslíš, že dělám? -Nemůžeš jít, chápeš?
Nebude věřit, když mu to řeknu jen já.
Jo, protože mně uvěří.
Nevím, možná. Když zůstaneš,
dokáže to, že nemáš co skrývat.
Je to tak směšné, že nám musí věřit.
-Má zbraň? -Ne.
Jo. Ale dělá jen skeet.
Skeet. Tak to se mi nic nestane.
-Mizím. -Prosím, nechoď.
Co když mě zastřelí? Zastřelí mě.
Upřímně, zasloužíš si to. Za to, žes to zvedla.
-Joshi! -Jak?
Já nevím, kámo. Měl jsem podezření a použil vyhledání iPhonu.
Počkej, Joshi. Vysvětlím ti to.
-Není to tak, jak si myslíš. -Jasně, že ne.
Muži a ženy se tajně potkávají v hotelovém pokoji z mnoha důvodů.
Jen mě žádný nepadá.
Jen jeden. Ošukat se do bezvědomí.
-To je celkem oblíbené. -Ne. Podívej.
Díky Billymu spím.
-Cože? -Jo, je to pravda.
Taky nespím a pak jsem si jednou v noci šel zaběhat
a ona mě přejela.
Ne, on přede mě vběhl
a já ho srazila, tak jsme jeli do nemocnice.
-Tak to bylo. -Přejela mě a…
Tak jsme zjistili, že když jsme spolu, můžeme spát.
Přesně. A to je všechno, co děláme.
Sejdeme se a spíme.
To myslíte vážně? Fakt čekáte, že tomu uvěřím?
Jo!
A když to zařvete společně, tak to tak je.
Je to pravda, Joshi.
Vím, že jsem ti o tom měla říct, ale nechtěla jsem, aby ses bál.
Nechtěla jsem, aby sis myslel, že je něco špatně, když není.
Jen jsem se zoufale potřebovala vyspat,
abych se mohla ráno probudit a soustředit se,
abych nám zorganizovala skvělou svatbu.
Aha, takže jsi to dělala pro nás.
Jo, přesně. Vím, že to zní šíleně.
Ale nemůžeš si myslet, že bych tu doopravdy chtěla být?
S ním? No tak.
Jo, a můžu tě ujistit, že o ni vůbec nemám zájem.
Tím nechci říct, že nechápu, proč je pro tebe atraktivní.
Jen mně se nelíbí.
-Jasně. -Není můj typ.
Protože nejsem nějaká pitomá lektorka aerobiku.
Je to zumba a mě nezajímají puntičkářky,
co se zblázní, když se plán změní.
A mně lenoši, kterým přijde prdění vtipné.
Prdění je vtipné. Kdo si to nemyslí?
Fajn, to by stačilo.
Neříkám, že vám věřím.
Ale do toho.
Dokažte to.
Co máme dokázat?
Dokažte, že i když říkáte, že se nemáte rádi,
tak si pomáháte usnout.
-Fajn. Dokážeme to. -Tak do toho.
Nevadí?
Jasně.
Mám otázku.
Jak poznáš, že to jen nepředstíráme?
-Lizzie… -Jen mě zajímá, jaký je plán.
Máš pravdu.
Protože…
vás vezmu za známou
na spánkové klinice a nechám vás monitorovat.
-Super nápad. -Co je sakra spánková klinika?
Co to je?
Doopravdy to existuje a ty jdeš s námi.
-Ne, nejdu. -Jdeš.
-Nejdu. Poslouchej mě. -Ale jdeš.
Očekáváte, že si vezmu den volna
ze svého nového baru v období Vánoc, abychom mohli jít na kliniku,
kde dokážeme, že si pomáháme navzájem usnout?
Jo!
Když to takhle zařvete společně, tak…
Zavolám si.
-Puntičkářka? -Lenoch?
Já vím, promiň. Za tohle všechno.
V pohodě.
Nikdy jsi mi neřekla, že vypadá takhle.
Co je zač, tanečník?
Kdybych byl o něco hloupější, myslel bych si,
že žárlíš, že jsme s Nic zase spolu.
Věř mi, nemůžeš být už hloupější.
To je všechno.
Ještě nikdy jsem netestovala dva lidi zaráz.
Lizzie, ty už to znáš.
Dobrou noc, vy dva. Sladké sny.
Co když neusneme?
Pak si Josh vyvodí, že spolu šukáme.
A bude po mně.
Fajn.
Žádný tlak.
-To zvládneme. -Jo? Opravdu?
Zhasni světla, zhasni světla
Cítím, jak vedle mě dýcháš
Dík za snahu,
ale myslím, že to mě spíš probudí.
Stačí, když zmlkneš.
Tak, a spí.
Neboj. Za půl hodiny se vzbudí.
Jen počkej.
Joshi.
Je Štědrý večer a já musím ještě dojet do Cedar Rapids,
abych se dalších 24 hodin hádala s tátou
kvůli čemukoliv, co ráno viděl ve zprávách.
Takže…
Dobře.
Není tu nic abnormálního.
Tak proč nedokážou spát bez sebe?
Těžko říct.
Může to být vnějším rušením,
například když se někdo hýbe nebo chrápe.
Nebo vnitřní. Úzkost.
Takže mají úzkosti, když nejsou spolu.
-Možná. -A když jsou, tak je nemají.
Možná.
Dokončíme to papírování, ať můžu odjet?
Veselé Vánoce.
A s tímhle končíme.
Díky, že jsi tak chápavý.
Mám pocit, jako by ze mě spadla obrovská tíha.
Dobře.
Doktorka má možná pravdu.
Když vím, že to není nic vědeckého, mám pocit,
že bych se mohla vyspat.
Doufejme, že tě Santa nevzbudí,
až večer poleze komínem.
Díky.
Otevři tenhle od strejdy Billyho.
-Do toho. Rozervi to. -A tohle…
Rozervi to.
Baseballová hra. Super! Strejdo, můžeme si ji hned zahrát?
Možná později, jsem trochu unavený.
Kris, ty to nechápeš.
Myslel si, že spím, ale jen jsem to předstírala.
A když se zeptal, jak jsem se vyspala, řekla jsem, že do růžova.
Možná je čas to odvolat.
-Máš ještě týden. -Blázníš?
Volám ti, abys mi to rozmluvila, ne mě ještě pošťouchla.
Jen říkám, že když jsem viděla,
-jak jste s Billym zpívali… -Krissie!
S Joshem jsme si podobní jako vejce vejci. Říkalas to.
Jo, možná by ta vejce spolu měla jen kamarádit.
Možná by spolu neměla být a žít spolu po zbytek života.
Joshovi se povede dobře.
Je to sexy chirurg a má skvělý vkus na květiny.
Jsem na holky, a i já bych… Víš?
Teda ne, protože je to tvůj snoubenec.
Jo, chápu to. To je jen předsvatební nervozita.
Budu věřit své hlavě,
když jsem ještě pořádně spala a byla ze svatby nadšená.
Ne teď, když jsem tak unavená, že stěží stojím.
Prosím.
Pomoz mi přežít následujících šest dní.
Jasně. Jsem tu pro tebe. Jsme v tom spolu.
Díky. Seš úžasná, protože ze mě je teď troska.
Všichni víme, co to spraví.
-Jo? -Jasně.
Korektor.
Tak jo, měj se.
Zdravím. Omlouvám se.
Ahoj.
Jak to jde?
Snažím se být ráda, že tu je,
ale i když tu je, tak jako by tu nebyl.
Hej, Billy! Co se děje, kámo?
Nic, jen…
Snažím se o něčem rozhodnout.
Dobře, víš co?
Hoď si mincí.
Když si budeš říkat, že padá špatně, zjistíš, co chceš.
-To nedává smysl. -V hlavě mi to smysl dávalo.
-Hodím to. -Fajn.
-Co chceš? -Panna.
-Orel. -Ne!
Aspoň už víš.
Jaká byla otázka?
Jestli to mám s Nicolou ukončit a říct Lizzie, že ji šíleně miluju.
Dáš si drink? Udělám ti rychlý drink.
Díky, žes přišla.
Jo, v pohodě. Promiň, že to tak trvalo.
Skoro jsme to zvládli.
Zítra se vdávám.
Jo.
Víčka od piva.
Na úrovni.
Víš, kolik jsem kvůli tomu musel vypít piv?
Já… Chtěl jsem ti něco dát.
Koupil jsem to pro tebe už dřív. Zavři oči.
-Vážně? -Jo.
Sám jsem to balil, takže…
-Fakt? Díky. -Dobře.
-Mám to otevřít? -Jo, jestli se chceš podívat.
Polštářek, těch není nikdy moc.
-Přesně tak. -Že?
To fotila Rosie. Je to blbost.
To je úžasné. Díky.
-Takže… -Poslouchej…
-Promiň. Povídej. -Ne, prosím.
-Ne, začni ty. -Dobře.
Přemýšlela jsem o nás.
Josh chce, abyste všichni přišli na svatbu, ale…
Byli bychom radši, kdybys tu půjčil splatil co nejdřív.
A on by byl radši, kdybychom nebyli obchodní partneři.
Jo, to dává smysl.
-Uvidím, co dokážu… -Díky.
Vážně si toho cením.
Jsi na řadě.
Chtěl jsi něco říct?
To je jedno. Byla to hloupost.
-Určitě? -Jo, stoprocentně, takže…
-Mám pocit, že… -Jo, jasně.
-Díky. -Tohle si vezmu.
Ještě jedna věc.
Přemýšlela jsem o tvém tátovi,
a nebyla to tvoje vina. Víš to, že jo?
Jo.
Ne. Opravdu. Nebyla, Billy.
Možná to podělal, ale ty nejsi jako on.
Jsi skvělý chlap.
A na rozdíl od něj…
se vsadím, že bys byl skvělý táta.
-Jo, vrátím se do práce. -Jo.
Dobře. Dej pozor na ten polštářek.
Neposlintej ho.
Ty blboune.
Měj se.
-Billy. -Dobře.
-Jejda. Kdo je další? -Billy!
Kdo si dá panáky? Zítra je Silvestr!
Dáš si? Já si dám! Jupí!
Zvládnu to líp. Sleduj!
Andy?
Potřebujeme pomoc.
Pojďte.
Přijdou na horní balkón.
Lizzie.
Tady.
Projdeme si harmonogram, ano?
Teď se vysprchuješ. Kadeřnici máš v 10, vizážistku v 11, šaty ve 12.
A focení ve 12:30.
-To zní dobře. -Je to tady.
Pojďme na to.
Hej, co to děláš?
Kde ses tu vzala?
Poté, co jsme tě včera přinesli, jsem spala na podlaze.
Dělala jsem Andymu společnost pro případ, že by ses chtěl zase prát.
-Co to děláš? -Uklízím po sobě.
Jasně. Doslovně.
Opravdu to musíš všechno vylívat?
Ne. Máš pravdu. Vezmi si to.
Díky.
Omlouvám se. Věřilas mi, opustila svou práci a já tě zklamal.
-Už se to znovu nestane. -To je v pořádku.
Od toho jsou přátelé.
Musím ještě něco udělat. Vem si všechno, co tu mám,
hlavně tu tequilu a vodku.
Já to slyšel!
Tati.
Ahoj, tady… Tady Billy.
Já vím, je to…
Jo.
Rád tě slyším.
Kde je moje princezna?
-Tati? -Lizzie?
Moc se omlouvám, že jdu pozdě.
Podívejme na tebe.
Obšírně řečeno, chlápkovi se v Dubaji udělalo zle,
musel jsem místo něj do Paříže, uletěl mi přestup v Amsterdamu.
To nevadí. Ráda tě vidím.
-Hej, už ses sprchoval? -Jo, na nejdůležitějších místech.
-Ťuk, ťuk. -Strejda Billy!
Jupí!
Jdeme na tu svatbu, nebo co?
-Jasně. -Super. Ale nejdřív…
Gemmo, omlouvám se, že jsem byl na Štědrý večer bručoun.
-V pořádku. -Díky.
Rosie, omlouvám se, že jsem byl na Štědrý večer bručoun.
-V pořádku. -Díky.
Můžeš si vzít tu hru s sebou. Zahrajeme si v autě, dobře?
Andy,
díky, že jsi tak skvělý kamarád.
V pohodě, kámo.
Super. Mohl bych si půjčit oblek?
Já to věděl. Věděl jsem, že… Něco potřebuješ.
Teda. Páni. To je pěkné.
-V pohodě? -Jo, jo.
Jen se asi konečně dostavila kocovina.
Zdravím. Vy jste ti z… Lizziini přátelé. To jste vy.
-Tohle je Santa? -Ne, někdo jiný.
-Vy jste Santa, že ano? -Ne.
To by řekl i Santa. Jste to vy!
Omlouvám se. Zapomněl jsem.
-Neříkat to Joshovi. -To je můj člověk.
Já to nezvládnu. Omlouvám se.
-Zůstaňte tu. Musím jít. -Kam jdeš?
Musím domů.
Zbláznil ses? Je to daleko.
Pak se turbulence zhoršily a cestující šíleli.
Křičeli, brečeli, zvraceli. Řekl jsem si:
„Musím je nějak uklidnit. Už vím, řeknu jim vtip.“
Zapnul jsem interkom a říkám:
„Dámy a pánové, hovoří kapitán letadla.
Jeden pán šel do zoo.
Byla to tak špatná zoo, že byla skoro před krachem.
Víš, jak se to pozná?“
Lizzie?
Víš, jak se to pozná?
Jak se pozná co?
Ta zoo.
Jaká zoo?
Jsme tady.
-Pojďme tě provdat. -Dobře.
Lizzie, vypadáte skvěle. Jste připravená?
Výborně. Pojďme.
Než začneme, je mou povinností se zeptat,
zda si je někdo z přítomných vědom jakéhokoliv právního důvodu,
který by bránil oddání těchto osob?
Dobře, začneme.
Joshuo Georgi Wrighte,
odevzdáváte se Elizabeth Jasmine Skye Hinnellové,
abyste byl její manžel, miloval ji, pečoval o ni,
ctil a chránil ji, dokud vás smrt nerozdělí?
Ano.
Elizabeth Jasmine Skye Hinnellová,
odevzdáváte se Joshuovi Georgi Wrightovi,
abyste byla jeho ženou,
milovala ho, pečovala o něj, ctila ho a chránila,
dokud vás smrt nerozdělí?
Lizzie?
Cože? Já jsem…
Jo, je to tak.
Omlouvám se, poslední dobou špatně spím.
Asi z toho nadšení. Pokračujte, prosím.
Elizabeth Jasmine Skye Hinnelová,
-odevzdáváte se… -Moment.
Jak to myslíš, že špatně spíš?
Myslela jsem, že spíš dobře. Říkalas, že ses vyspala do růžova.
Joshi, teď ne, prosím.
Ne teď? Právě jsi usnula uprostřed našich slibů.
Lizzie, tys to předstírala?
Ne!
Ne.
Možná.
Ano.
Mrzí mě to, Joshi. Vážně…
Chtěla jsem ti to říct.
Bože, měla jsem ti to říct.
A co dalšího jsi mi neřekla?
Možná na tohle není pravý čas,
ale možná je to právě ten čas, kdy se zeptat.
Miluješ mě?
Opravdu mě miluješ a chceš si mě vzít?
-Joshi, zlato, to by stačilo. -Ne, mami.
Nejde jen o dnešek. Jde o zbytek našich životů.
Lizzie, miluju tě víc než cokoliv na světě,
a chci s tebou být už navždy.
Ale jestli si nejsi jistá, že se mnou chceš být,
myslím, že si zasloužím znát pravdu.
To je v pořádku.
Já…
Já nevím, Joshi.
Myslela jsem, že chci.
Ale pak přišly problémy se spánkem a…
Upřímnou odpovědí by asi bylo „ne“.
Mrzí mě to. Není to tvoje vina.
Nic jsi neudělal. Jsi úžasný.
Jsi tak dokonalý.
Dobře.
Takhle to v plánu nebylo, že?
Ne, to vážně nebylo.
Mrzí mě to.
-Ne, ne. -Ne, můžu… Nech mě…
-To je v pořádku. -Zasekl se.
-Nemůžu ho sundat. -Dáš mi ho později.
Omlouvám se.
Krissie, měla jsi pravdu.
Ať to bolelo jakkoliv, je mnohem lepší, když Emily zrušila svatbu,
než jsi zjistila, že chce v životě něco jiného.
Jo.
Třeba spát s chlapama.
-Cože? -Jo, ona…
-chodí s nějakým farmářem jménem Brian. -Vážně?
To jsem fakt nečekala. Seš si jistá? Mám pocit, že…
Myslím, že trochu odbočuješ.
-Máš pravdu. -Jo.
-Tati, omlouvám se, žes sem jel zbytečně. -Ach, zlato.
A ta zoo, neměla ani vydru.
Je to tak.
Fiono, omlouvám se.
Kéž bych tě nechala ve vězení.
Chápu.
Omlouvám se.
To je v pořádku.
Kam šel?
Myslím, že domů.
Držte mi palce.
Běh v těch botách musí vážně bolet.
NOVOMANŽELÉ
Debilní britský auta.
-Vážně? -Proboha.
-Bože. Jsi v pořádku? -Můžeš mě přestat srážet?
Mrzí mě to.
-Ahoj, lásko. -Ahoj.
Byl to fajn den.
O ROK POZDĚJI
Byl dlouhý, ale bylo to fajn.
Jo. Teď si zasloužíme spánek.
-Dobrou noc, pane Wilpsone. -Dobrou, paní Wilpsonová.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Jdeš ty.
KONEC
Překlad titulků: Alena Bulantová