- Te simți bine? - Da. Doar... mi-e puțin foame.
Ei bine, mă bucur că ne-am întâlnit în seara asta.
Anul Nou este din ce în ce mai aproape,
și ne căsătorim.
Vino aici.
Iar eu am vești grozave.
Am reușit să-mi eliberez programul până atunci,
deci sunt disponibilă să vă ajut, porumbeilor,
cu fiecare aspect al planificării nunții voastre.
- Mulțumesc, mamă. - Dragule...
Lizzie, treci pe la noi sâmbătă
ca să-mi spui toate ideile tale minunate.
Toate ideile mele minunate. Ura!
FELICITĂRI LIZ ȘI JOSH PENTRU LOGODNĂ
VISURI DE MIREASĂ
TU ȘI INSOMNIA
NUMĂRÂND SOMNUL
O sută patruzeci și două de oi, 143 de oi, 144 de oi.
Poate ar trebui să facem schimb de locuri.
DORMI UȘOR
TRATAREA APNEEI ÎN SOMN
Nu se știe niciodată.
Lizzie?
Lizzie... o fată drăguță de la livrări tocmai ți-a lăsat astea.
Să citesc bilețelul?
„Pentru logodnica mea dragă.”
Îmi place cuvântul. „Zi a Recunoștinței fericită. Știu că ești obosită,
și nu pot să cred că lucrezi azi, dar și de aceea te iubesc atât de mult.
„Mai sunt șase săptămâni până ne căsătorim și abia aștept.
Te iubesc, Josh. Sărut, sărut, sărut.”
Serios?
- Aș muri pentru asta. - Îmi pare rău, doar că...
Sunt atât de frumoase.
Doamne, sunt atât de frumoase. Sunt atât de oribilă.
- Lizzie, iubito, ești bine? - Da, da. Sunt bine.
Sunt doar obosită. Sunt atât de obosită. Dar sunt bine. Sunt bine!
Avem foarte mult de lucru. Să facem asta. Să o facem.
Doamne, am nevoie de cafea. Vreau cafea.
Da, o să aduc niște cristale, doar ca să schimb atmosfera.
Sunt atât de frumoase.
Bun venit la Parada de Ziua Recunoștinței din Chicago!
Ziua în care Americii îi place să înghită 44 de milioane de curcani suculenți.
Hei!
Am crezut că am setat temporizatorul mai jos, dar ar trebui să fie în regulă.
Haide!
Doamne, e atât de zgomotos.
Haide! Iubesc cartofii dulci.
Bună! O Zi a Recunoștinței fericită! Ce mai faci?
Știi...
Nu cred că asta funcționează.
Da, ai dreptate. Vom lua mâncare chinezească.
Nu, nu e mâncarea. E asta. Noi.
Ce spui? Suntem grozavi împreună.
Nu. Vrem să fim grozavi împreună. Dar dacă am fi grozavi împreună,
întâi, ai putea să te culci cu mine.
- O facem tot timpul. - Nu sex, Billy. Să dormim.
Nic, eu... nu am reușit să dorm bine de ani de zile. Știi asta.
- Dacă nu voiam să fiu cu tine, atunci... - Ce, Billy?
Ești mult prea dezordonat ca să știi ce vrei. Adică,
uită-te la acest loc. Unde să...
Tricourile, bine?
Ai vrut să le vinzi și nici măcar nu le-ai imprimat.
Ai vrut ceva tare cu lăzile,
dar încă sunt acolo. Și vrei să fii cu mine.
Ia ghici?
Nu înseamnă nimic.
Îmi pare rău, Billy.
Zi a Recunoștinței fericită!
O să fac ceva grozav cu acele lăzi.
- Lizzie? - Scuze, iubitule.
Nu am vrut să te trezesc. Eu doar... cred că o să mă plimb cu mașina.
- De ce? Sforăiam? - Nu.
Nu, doar că... mi se învârte capul.
Nu-mi vine nicio idee minunată pentru nuntă.
- Adică, știi cum este mama ta. - Da, e grozavă, nu?
- Da. Da, ea este... - Hei, ascultă...
dacă ești stresată din cauza nunții, te rog n-o face.
Va fi grozavă. Tu vei fi grozavă.
Mulțumesc. Știu. Sunt bine. Eu doar...
Trebuie să dorm puțin.
- Vrei să vin cu tine? - Nu, nu, nu. Dormi, da?
Chirurgul meu sexy. Voi rezolva asta, promit.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Săptămâna asta lucrez noaptea, dar te voi suna mâine la muncă
și ne putem gândi împreună.
Planul mesei. Trebuie să facem un plan al meselor.
E păcat, omule.
Era cel mai bun lucru pentru tine.
Știu. Sunt surprins că a stat cu mine atât.
Da, omule, trebuie doar să înveți cum să dormi.
- Da, dar... - Billy, treci la treabă!
Bea în timpul tău liber.
Adică, uită-te la sărmana Vivian. Muncește din greu.
- Să te ia naiba, Mark. - Ascultă!
Când intră în barou, sper să-ți dea fundul sexist în judecată.
Cred că vrei să zici fund sexy.
Mulțumesc, dar are dreptate, totuși. Muncesc din greu.
Acum, trebuie să se dea singură în judecată.
- Abia aștept să-mi iau propriul loc. - De cât timp spui asta?
Scuze, poți să-mi împrumuți bani? Pentru că banca sigur nu vrea să-mi dea.
Serios? Omule, ești un pariu atât de bun și de încredere.
E o nebunie, omule. În regulă, o să plec.
Bine. Vedem meciul mai târziu?
Nu pot. Trebuie să planific petrecerea lui Rosie.
- Nu ai uitat, nu? - N-am uitat.
E fina mea. Când ziceai că e?
Conduceai noaptea cu ochelari de soare?
- A funcționat? - Nu! Dar s-ar putea dacă mai încerc.
Nu știu, Krissie. Devine grav.
Mereu am dormit bine. Mult somn profund și minunat.
Acum, am o oră în cel mai bun caz. Și am încercat totul.
- Bine, ce zici de acupunctură? - Acupunctura, presopunctura, hipnoză.
- Medicamente. - Doxepină. Doxilamină. Difenhidramină.
- Quazepam. Zolpidem. - Sunt multe medicamente.
Krissie, ce voi face?
Nu știu și, ca să fiu sinceră, momentul chiar e nasol.
Încep petrecerile de Crăciun și ar trebui să fim
cea mai tare firmă de evenimente din Chicago.
Știu. Îmi pare rău. Eu doar...
Știi ce? E vina mamei lui Josh.
Jur, asta a început când ea a decis să ne transforme nunta noastră
în evenimentul social de Revelion al anului.
Dar mereu ți-ai dorit o nuntă mare. Și dacă cineva poate reuși...
Ar trebui să fiu eu, știu.
Dar acum, dacă nu dorm, voi strica totul.
Sunt atât de încântată să planific toate aceste evenimente uimitoare!
Bine. Păi, echipa de marketing a lui Lindstech este la parter.
- Să-i salutăm, nu? - Bine.
Va fi bine. Nu-i mai spune dl Scrot șefului lor.
Doamne. Deși, să fiu sinceră, capul lui arată ca un testicul.
Stai. Nu.
- Am câștigat. - Da.
Vorbind despre câștig, Andy spune că Winning Post s-a închis în sfârșit.
Un loc grozav pentru barul lui Billy. Doar zic.
Bine, mamă și tată, înțeleg ce faceți.
Băieți, viața mea e grozavă. Nu am nici un stres, nicio suprasarcină.
Fac un cocktail tare.
- Da, e foarte bun. - E bun.
- Cu plăcere. - Și ai o fină minunată.
Am o fină minunată a cărei față va fi plină de frișcă.
Nouă sute nouăzeci și șapte de oi.
Nouă sute nouăzeci și opt de oi. Nouă sute nouăzeci și nouă de oi.
O mie de oi.
O mie de oi?
Ești eliminat!
Asculți Noaptea Târziu la WZU.
Urmează muzica. Dar întâi, fiindcă se apropie Crăciunul,
vreau să vă citesc o poezie. Se numește „Bulgăre de zăpadă”.
Mi-am făcut un bulgăre de zăpadă Cât de perfect putea fi
M-am gândit să fie animal de companie Și să doarmă cu mine
- Și aseară, a fugit, dar mai întâi... - Dumnezeule!
A udat patul Și asta este amuzant.
- Ce naiba? - Îmi pare atât de rău.
Te simți bine?
Sunt bine.
Trebuie să faci un control. Te voi duce la spital.
Sunt bine, serios.
De fapt...
Nu e de mirare că nu m-ai văzut.
Nu e de mirare că nu m-ai auzit.
Haide, să mergem. Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău pentru asta.
Da, părea că a durut cu adevărat.
Da, ei bine, ai avut un unghi grozav.
Sună-mă dacă trebuie să depui o reclamație la asigurarea mea.
- Zic că a fost vina mea. - Păi, a fost.
Glumesc. A fost vina mea. A fost vina mea pentru jogging.
„Lizzie Hinnell, planificator de evenimente.”
- „Întâlnire?” - Este Rendezvous.
- Nu am auzit de asta. - Bine, tu cu ce te ocupi?
Billy Wilson, barman, McVeigh's. Noi îl pronunțăm McVoix.
- N-am auzit de el. - Probabil că nu.
- Nu pare genul tău de loc. - Da? Păi, care este genul meu?
Lasă-mă să bâjbâi în întuneric aici.
Un loc unde se servește rosé rece pe o terasă cu luminițe de basm.
- Cu vedere spre oraș. - Sună uimitor, da.
Unde se cântă muzică ca asta.
- Adică, îți place melodia asta? - Îmi place.
E ceva în neregulă cu asta?
- Da, muzica și versurile. - Nu e amuzant. E doar nepoliticos.
Nu mai atinge lucrurile.
- E cald aici. - Mulțumesc.
Scoate-ți hanoracul atunci. Ai hanorac? Ai 12 ani?
SPITALUL NORTH SHORE
Ieșim?
Nu vrei să se termine cântecul? Îți place atât de mult.
E o idee grozavă.
- Serios? Glumeam. Dar... - Nu, mă bucur să stau aici.
Păi, și eu sunt fericit să stau aici.
Închide, închide lumina
Afon, nu?
Păi, nu încercam să cânt așa cum aș cânta de obicei, dar...
Nu, sunt sigură.
De ce nu o cânți tu?
Sunt bine.
Sunt bine. Sunt în regulă.
Bine, calmează-te. Erai inconștient.
Ni s-a spus de doi pacienți inconștienți într-un vehicul.
Sunt... nu eram inconștient.
- Noi dormeam. - Ce se întâmplă?
- Ușor, doamnă. Păreți confuză. - Da. Sunt confuză.
POMPIERII CHICAGO
Am dormit?
Dumnezeule! Da. Da. Am dormit.
- Da? - Mulțumim, Dwayne.
Te-ai asigurat că nu suntem morți.
- Cât este ceasul? - 13:30.
După-amiaza?
Trebuie să plec. Te simți bine?
Da, sunt bine. Adică, m-ai lovit aseară.
Fă un control.
Și să nu spunem nimănui despre asta, bine?
Sigur.
O să mă lași aici?
Dwayne, ce s-a întâmplat aici? Voi chema un taxi.
Ei bine, nu am telefonul, ceea ce e minunat.
Să vorbim despre cartoanele cu locurile. Mă gândesc la un motiv acvatic,
cu aromă de trandafiri, din hârtie cu semințe de cânepă,
pe care oaspeții să le poată planta și să-și amintească de ziua noastră.
Și putem angaja un caligraf care să scrie numele.
Păi, am putea face asta, dar nu e vorba doar de aspect, dragă.
E vorba despre personalizarea mesajului. Deci vom scrie singuri numele.
- Bum! - Bum!
Bam!
Toate acestea sunt atât de drăguțe, Lizzie.
Sinceră să fiu, eram puțin îngrijorată pentru tine.
Credeam că ești prea ocupată, că ai prea multe pe cap.
Precum copiii cizmarului care nu primesc pantofi.
Dar totul e interesant. Și totul prinde contur.
Fiona, habar n-am ce înseamnă toată chestia aia cu copiii cizmarului.
Deși, gândindu-mă, probabil vrei să spui
că planific bine evenimente la muncă, dar nu așa de bine pe cele personale,
deci e o expresie foarte bună.
Dar, da, este incitant. Și, da, prinde contur.
Și avem atât de mult de lucru.
Ce zici dacă mergem joi dimineață să cumpărăm rochia de mireasă?
Poți să faci asta? Fiindcă eu pot. Sunt entuziasmată.
Locul ăsta este un dezastru.
Ești bine? Nu pari în apele tale.
Da. Da sunt bine. Eu doar...
- Am dormit bine, așa că... - Da?
Da. Totul pare că e...
Ce nai...
Asta... e amuzant. Da.
Serios, să fiu așa de treaz e nasol.
Ai fost uimitoare. Ce te-a apucat?
Nu știu, dar mi-am revenit și îmi place. Deși nu atât de mult pe cât te iubesc.
Hei, Nic, ești prin preajmă? Sau mai ești supărată?
Haide. La naiba!
Crăciun fericit tuturor! Mă bucur să vă văd.
Avem locul perfect pentru petrecerea dv. de Crăciun, dle Balzac.
- Grozav. - Lizzie o să vă arate câteva poze.
Mulțumesc, Ed.
RENDEZ.VOUS EXPERȚI ÎN EVENIMENTE
Bine.
Da, mi-am uitat laptopul. Revin imediat.
Credeți că ar putea ninge mai târziu?
Unde este barul McVeigh?
Sunt două listări pentru...
- Bună! Ai dormit? - Bună!
Da. Da, de fapt, puțin.
Bine, bun. Știam că vei reuși. Vino aici.
Lucrez noaptea în următoarea perioadă. Programul e în calendarul nostru. Regret.
Știi...
Chiar nu vreau să te stresezi pentru a organiza o nuntă mare,
dar uneori, pari atât de entuziasmată.
Sunt, Josh.
Eu sunt... da!
În regulă, bine.
Distrează-te la căutat rochii și salut-o pe mama.
O voi face.
- Pa, iubito. - Pa!
Bună! Sunt doamna Wright.
Bun venit la Mireasa îmbujorată, doamnă Wright. Vă putem ajuta?
Știu că am ajuns cam devreme, dar am vrut să discut despre voaluri.
Știu că o mulțime de mirese din zilele noastre nu vor să le poarte.
Dar mie îmi plac.
Nu!
Haide! Bună?
Stai!
Oprește!
Oprește! Nu!
- Mulțumesc! - Ești bine, dragă?
Mi-am încuiat cheile mașinii și telefonul în casă,
și am nevoie să ajung urgent în oraș. Mă luați?
- Da, desigur. - Doamne, mulțumesc.
- Pentru doi dolari și jumătate. - Nu, nu am bani.
Bine, uite, mă întâlnesc cu viitoarea mea soacră.
Și mă duc să caut rochia de mireasă. E important, așa că...
- Nu poți s-o suni să-i spui că întârzii? - Nu, nu am telefon.
- Atunci să aștepte. - Doamne, te rog.
Nu înțelegi. E nebună, așa că nu pot face asta.
Haide...
Dacă te gândești bine, vei vedea că afirmația nu e adevărată logic.
O poți face să aștepte, dar ți-e frică de dezaprobarea ei,
pentru că ai permis echilibrul puterii
să fie denaturat în favoarea ei. Doar bănuiesc, dar mi se pare
că ți-ai permis să fii atrasă în ceea ce ar descrie Sartre
ca o relație neautentică cu această persoană.
Tare. A fost super. Pot... pot te rog...
Nu.
Vai! Te urăsc.
- Nu, te urăști pe tine însuți. - Nu, te urăsc, prăpădită britanică.
Acționezi de frică și, în mod clar, acesta nu e autobuzul pentru tine.
AVEȚI GRIJĂ UNDE CĂLCAȚI
- Gata. - Ce are în mână?
Nu, nu...
Este doar un pantof.
Bună ziua, suntem Mireasa îmbujorată. Cum vă putem ajuta?
Da, doamnă. Este aici.
Da, doamnă, un pic supărată poate.
Bine. Dar veți fi aici curând?
Unde sunteți? Doamne!
POLIȚIA CHICAGO
Fiona, îmi pare atât de rău. Mulțumesc mult că m-ai eliberat.
Ai văzut rochii frumoase?
Bună conversație.
Bine, asta e.
PUB IRLANDEZ MCVEIGH'S
Și apoi prietenul meu își ia colegul de serviciu. Și o ia razna, nu?
Nu aici.
Bună, o clipă.
Dacă pleacă până vineri, pictează-le,
adu-le la mine până sâmbătă după-amiază. Gândește-te la asta. Bum, ce vrei?
Da... Încă mă doare capul. Lucy? Lily?
- Sunt Lizzie. Vodcă, te rog. - Numele tău e Lizzie Vodcă Te Rog?
Public dur. Bine.
Deci, Lizzie Nu Vodcă Te Rog, e o coincidență că ești în barul meu?
Aici?
Asta e amuzant.
Nu, mi-ai spus unde lucrezi...
în mașină în noaptea în care...
- Am dormit împreună? - Corect.
Deci, în afară de noaptea aceea, nu am dormit
mai mult de două ore în ultima lună,
și am încercat totul, dar nimic nu a funcționat.
Deci singura concluzie posibilă la care pot ajunge este că poate...
am dormit așa doar pentru că erai acolo.
Vorbești serios? E ridicol.
- De ce te-aș face să dormi? - Nu știu.
Dar și tu ai dormit.
De obicei dormi așa?
- Eu... - Nu, nu? Știam eu.
Altfel de ce ai face jogging trei dimineața?
De ce ai arăta așa sau ai lucra în așa un loc?
- E jignitor! - A fost răutăcios. Scuze.
Poate că dormeam pentru că m-ai lovit și m-a lăsat inconștient...
Bine! Practic ai intrat în mașina mea. Dar asta nu are legătură.
Nu are rost. Am dormit. Și după aceea, nu te-ai simțit uimitor?
- De parcă ești viu? - Nu.
De fapt, m-am simțit ciudat și deloc în apele mele.
Eu nu, fiindcă atunci când nu dorm
sunt un coșmar. Dar când dorm, sunt de treabă.
Sunt organizată. Sunt bună la ceea ce fac,
ceea ce vreau să fac tot timpul, dar mai ales acum.
- Pentru că e Crăciunul? - Da. Dar, nu, nu așa.
Fiindcă Crăciunul e perioada mea cea mai aglomerată din an.
Și pe deasupra, mă căsătoresc în noaptea de Revelion,
adică am totul de planificat, ceea ce e imposibil când sunt așa.
Deci, Billy, cred că ceea ce încerc să întreb e...
Doamne!
Te rog, vrei să dormi iar cu mine?
- Ești polițist? - Ce?
- Nu, de ce aș fi polițist? - Bine, îmi pare rău. Ești...
Recapitulez.
Îmi ceri să dorm cu tine pentru că te căsătorești?
- Da. - Dar fără sex.
- Nu. Nu! Te rog. - La revedere.
- Omule, ascultă-mă, bine? - Bine.
Dacă funcționează și dacă chiar dorm puțin, atunci poate
va fi un obicei și poate mă voi vindeca.
Bine, Lizzie, îmi pare rău, nu știu ce tip de medicamente iei.
- Nu mă culc cu tine. - Te rog! Dacă plătesc?
Da! Dacă am avea un fel de acord financiar...
Bine, nu sunt genul ăsta de fată. Îmi pare foarte rău.
Nu mă culc cu tine. E o nebunie.
Ce îți dau? Încă o bere? Arăți bine.
Ți-ai făcut ceva la păr? Bine, o bere, nu?
Sună-mă dacă te răzgândești.
- Oricând. - Bine.
Nu-ți face griji că mă trezești.
Sună bine. Fac eu cinste cu asta. Nu-ți face griji.
CHICAGO ÎNȘTIINȚARE
- Și logodnicul ei este de acord cu asta? - Habar n-am, dar fata asta e nebună.
- Tu și schemele tale, omule. - Nu, nu o schemă.
- Ei bine, poate că ar trebui să fie. - Nu, Andy, e nebună.
Tu ai zis să termin cu nebunele.
Bine, da, sunt de acord, e puțin ciudat că ea crede că ai făcut-o să doarmă.
- Dar pare puțin disperată. - Și? Cunosc multe fete disperate.
Nu fete disperate care îți oferă bani,
pe care îi poți folosi pentru a deschide Billy's Bar, care e visul tău de-o viață.
Înțelegi ce-ți spun?
Ce... Serios, Billy?
Nu! Idiotule!
- Dumnezeule! - Doamne! Ar fi trebuit să-ți vezi fața.
Trebuie să te relaxezi. Ei bine, cred că nu mă cunoști.
- Aș putea fi o persoană oribilă. - Adică nu ești, nu?
Deși conduci asta. Bănuiesc că nu ești vreun geniu.
Și mașinile fac accident. Dar, nu, nu sunt o persoană oribilă.
- Am câteva amenzi de viteză... - Da, știu.
Am pus un prieten să-ți verifice antecedentele.
Deci tu ești persoana oribilă.
Bine, hai să vorbim despre ce am convenit la telefon.
- Sigur. - Dacă funcționează...
Și amândoi știm că aproape sigur nu va merge,
atunci o să mă culc cu tine până în ziua nunții tale.
Pe 31 decembrie.
În schimb, o să-mi împrumuți banii pentru a-mi deschide barul.
În schimbul a zece la sută din noua afacere,
sub rezerva unui contract semnat și ratificat.
În așteptare, l-am pus pe avocatul meu să elaboreze ceva. Poftim.
Ce-i?
Nimic. Ești o persoană foarte hotărâtă.
Toată această planificare mă cam sperie.
Bine, a rezolva probleme și a face planuri nu e înfricoșător.
E matur.
Dacă maturizarea îți pare amenințătoare, atunci îmi pare rău pentru tine.
Păi, îmi pare rău pentru logodnicul tău.
- Apropo de... - Josh?
Da. Este un bărbat drăguț și foarte de încredere care ar fi de acord cu mine.
Deși el este un chirurg care lucrează la ore ciudate, deci nu va trebui să știe.
Asta e frumos. Acestea sunt jurămintele tale de nuntă?
Da. De fapt sunt.
Bine, hai să vedem dacă această idee nebună funcționează.
- Serios? - Da.
Cât de aproape...
Nu cred că trebuie să fim aproape deloc. Exact cum am fost ultima dată.
Păi, vrei ceva de băut?
- Mi-am făcut propriul gin-fizz. - Nu, mersi. Sunt bine.
Eu beau.
- Nu merge, nu? - Nu.
- În regulă. Ei bine... - „Ei bine”?
Păi, dacă te relaxezi, poate că ar funcționa.
Corect, pentru că nimic nu este din vina ta.
Știi ce? Ai dreptate. Este vina mea.
În mod normal, pot satisface o femeie, dar îmbătrânesc puțin.
E puțin jenant, ca să fiu sincer.
Păi, Billy, dacă nu mă poți satisface, atunci totul s-a terminat.
Ei bine, voi face tot posibilul, Alteță.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Doamne! A mers.
A mers. Billy.
Billy.
E în regulă.
- Am dormit. Noi am dormit. A mers. - Da.
- Da. De ce? De ce? - Habar n-am, dar a mers.
Poți să nu mă mai trezești așa, te rog?
Bine, poți să-ți muți scuterul?
Să mergem.
Veți folosi jurămintele tradiționale sau le scrieți pe ale voastre?
- Le scriem. Nu, dragă? - Da.
De fapt, am căutat câteva opțiuni.
Stai așa. Nu te grăbi.
Unii oameni consideră că e mai plăcut să audă jurămintele ca surpriză.
- Nu, nu ne plac surprizele. - Da.
- Ne plac planurile. - Ne plac planurile, da.
Adică, nu ploua când Noe a construit arca, nu?
Încântător.
Să văd facă am înțeles. Ești ca un gigolo, dar fără sex. Înțeleg.
Da, ei bine, nu înțeleg.
Adică nu dorm bine de ani de zile.
Decenii de fapt. Acum, dintr-o dată, pot.
Și pe deasupra, Andy mă hărțuiește să împrumut bani.
- Ca să-mi deschid propriul bar... - Omule, ți-a oferit bani.
Vorbești despre deschiderea propriului bar de zece ani.
Asta nu e grabă. Și locul ăsta e perfect.
Calmează-te. Ai dormit. Ești paranoic.
Ai dreptate. Ai dreptate, 100%.
E mult mai ușor să gândesc clar când sunt obosit.
Nu e bine, nu-i așa?
Nu, nu e bine. E o idee foarte proastă, Lizzie.
E cea mai proastă idee pe care am auzit-o.
- Este foarte rău. Vreau să știi asta. - Da, mulțumesc.
Chiar dacă funcționează acum, ce faci după ce te căsătorești?
Vei continua să te culci cu celălalt tip?
Tu și Josh veți ajunge într-un trio ciudat cu tipul ăsta?
- Va dormi într-un pătuț lângă patul tău? - Despre ce vorbești?
Nu, aceasta e doar presiunea nunții care mă face să nu dorm, bine? Haide.
Și dacă greșești?
Dacă acest barman se dovedește a fi singura persoană cu care poți dormi?
Atunci eu...
Hei, Nic, eu sunt... Ce mai faci?
Hei! Sunt Lizzie! Vrei să ne întâlnim mai târziu?
Fata asta e nebună.
Nemernico!
Haide, să mergem.
Dă-mi o clipă.
În regulă, am pus avocații să se uite. Îmi pare în regulă.
- Ai avocați? - Da, am avocați.
Am avocați buni. De fapt, am avocați grozavi.
Billy, sunt abia în al doilea semestru.
Păi, oricum, e în regulă. Ce crezi?
Da, e o afacere foarte bună pentru tine.
- Adică e nebună. - Da.
Deci, oricum, mă gândeam la nume.
Și ce părere ai despre La Bartini?
- Barcelona? Barul lui Billy? - Sigur. Ce vrei tu.
- Hai să dormim. - Bar și departe.
Bar-B-Cue e bun, de asemenea.
Barul lui Billy. Sună bine.
Ascultă, crezi că trebuie să fim aici pentru ca asta să funcționeze?
Serios? Unde suntem?
Serios?
Nu merg unde aș putea cunoaște pe cineva, așa că asta primești.
Bine. Vor crede că avem o aventură.
Dacă ne purtăm așa.
- Cum te porți când ai o aventură? - Nu știu. Nu am avut.
- Nici eu. - Te rog.
Să ne prefacem că suntem un cuplu obișnuit, bine?
- Ai rezervat pentru azi, nu? - Da, puteam să jur, dragă.
- N-ar fi prima dată când dai greș. - Îmi pare rău, dragă.
Spuneți-mi numele.
Sigur, suntem domnul și doamna Wilpson.
- Wilpson? - Da. Wilpson. Ai înțeles.
Wilpson.
Mă tem că nu-l găsesc.
- Eu... - Ei bine, ce surpriză!
Este atât de ciudat.
Aveți camere disponibile pentru seara asta?
Da. Pat dublu?
De fapt, aveți cu două paturi? Scuze, el sforăie.
- Nu sforăi. Eu... - Și minte.
Scuze, avem doar pat dublu.
- Bine. - Camera 532.
Mulțumim foarte mult.
Billy.
Scuze, dragă.
Tratează-i rău, păstrează-i entuziasmați. Înțelegi?
Exact.
Asta ți-a ieșit destul de natural.
Mi-a fost mult mai ușor fiind cu tine, domnule Wilpson? Ăsta era?
- Bine. - Cine are nevoie de atâtea perne?
Nu sunt perne. Se numesc perne de decor.
Și sincer, niciodată nu sunt prea multe.
Vrei o bere?
- Știi cât de scumpe sunt mini-barurile? - Da.
Dar nu plătesc eu.
Deci cum vrei? Cu luminile aprinse? Închise?
- Aprinse. - Aprinse.
A fost un test. Ai trecut.
Este perfect.
Doamne!
- Scuze, scuze. - Atât de agresiv.
- Nu. - Credeam că sforăi.
Da!
- Scuze. - Doamne! Psihopatule.
- Ce-a fost asta? - Îmi pare rău.
Ți-am spus să nu mă mai trezești așa.
Am dormit.
Da. În regulă, trebuie să plec. Trebuie să plec.
Trebuie să... Ce... Comandăm micul dejun?
Nici să nu te gândești.
Ce crezi?
- Îmi place. - Și mie. Bine, să încercăm alta.
Semnează contractul de închiriere.
DE ÎNCHIRIAT
Iată cheile! Da. Să o facem.
- Încă una! - Ce?
Mulțumesc.
Și tatăl tău a decis dacă vine sau nu?
În ultimul e-mail a spus că o va face, dar îl cunoști.
Ei bine, cred că nu, dar... eu da.
Doar pentru a te face să te simți confortabil.
De fapt, a fost foarte bine.
Mark, îmi fac propriul bar și Vivian vine cu mine. În regulă?
Grozav.
Hei, Billy, mă ocup de această uriașă...
petrecere de Crăciun în seara asta și mă întrebam...
dacă ne putem vedea după-amiază pentru una mică?
La tine.
Da. Da, pot face asta.
De unde ai chestia asta?
- Am văzut pe cineva aruncându-l. - Mă întreb de ce.
Și ai crezut că ar fi un brad de Crăciun bun?
Îmi pare rău că nu e totul perfect măsurat și acoperit cu globuri de Crăciun,
dar dacă îl vopsesc cu spray... ar putea fi tare.
Da. Ar putea fi tare.
Foarte tare.
Ai putea să nu mai râzi și să mă ajuți?
Doamne!
Hei, Billy.
Nu m-ai pocnit de data asta.
Am uitat.
Vino aici. O să te prind.
- Crezi că te place? - Cine, Viv?
- Nu, îi plac fetele. - Nu Vivian. Lizzie.
Nu. Îi place somnul.
- Tu o placi? - Nu.
- Este atrăgătoare? - Adică... da.
- Atunci, de ce nu-ți place? - Fiindcă e logodită, Andy.
Asta nu răspunde la întrebare. Dar când ți se scoală?
Nu. Asta nu s-a întâmplat de ani de zile.
- Pune-l jos! - Nu pot!
Bine, poate s-a întâmplat iar.
- Ei bine, iată. - Am căutat pe Internet.
Se întâmplă doar în timpul somnului REM.
Am somn REM doar când sunt lângă ea.
Așadar, ai erecție pentru că îți dă somn REM?
Da. Exact.
- Are sens, nu? - Glumești?
Ești sigură că asta nu scapă de sub control?
Despre ce vorbești? Doar dormim împreună.
- Doamne! Doamne! - Bine, respiră adânc.
E în regulă.
Doar că Josh e atât de minunat și drăguț și este un chirurg care salvează vieți
și îi place să facă planuri chiar mai mult decât ție.
Sunteți ca două picături de apă.
Exact. Și Billy nu este niciunul din acele lucruri.
Bine.
Mă bucur că ești conștientă, fiindcă am trecut prin asta. Îți amintești?
Emily m-a părăsit când eram logodite,
și nu a fost frumos și nu mi-ar plăcea să ți se întâmple ție și...
Krissie, te înțeleg.
Și știu că aceasta e o situație ciudată. Dar a nu dormi e foarte rău.
- Știi asta, nu? - Da, chiar știu. M-am informat.
Îți demolează sistemul imunitar
și crește probabilitatea de a avea Alzheimer.
Îți dublează riscul de cancer.
- Ceea ce este o nebunie. - Exact. Vezi? Iată.
Toate astea ar trebui să fie mult mai îngrijorătoare pentru tine
decât ce fac în privința asta, care apropo, face minuni.
Nu numai că mă simt și arăt de 1.000 de ori mai bine,
dar noi două am dat lovitura cu aceste petreceri de Crăciun.
Da, o facem. Este chiar impresionant.
- Da! - Și planificarea nunții tale a revenit.
Da! Și încă nu mi-am ucis viitoarea soacră.
Ar trebui să-ți cauți pe cineva cu care să te culci.
Bine, când e următoarea sesiune de somn?
Mâine-dimineață. Am nevoie de unul rapid înainte de a alege locul pentru nuntă.
Dar el e Moș Crăciun la piesa de teatru a finei lui,
deci merg acolo și o să-l scot afară.
Înseamnă că te vei întâlni cu prietenii lui.
Adică, nu știu. Este... nu e mare lucru, bine?
Nu e ca și cum merg să stau cu ei.
Nu cred că m-a pus să mă îmbrac așa.
- Arăți minunat. - Scuze.
Poate fi foarte convingătoare. Dar arăți tare.
Elfule! Micul Charlie vrea să facem o poză împreună.
- Ho, ho, ho, ho. - Sigur.
Îmi pare rău. Doar că nu credeam că vom sta aici atât de mult.
- Mulțumesc. - Bine.
Pot face și eu niște poze?
- Da. - Da.
Poți să stai în poala unchiului Billy?
- Eu nu... - Te rog?
Adică, cum spui „nu” la asta? Va ajunge foarte departe.
- Orice dorești, puștoaico. - Ho, ho, ho.
Deci, Lizzie, Billy spune că te căsătorești.
Da. De fapt, în două săptămâni. E super stresant.
- Am atât de multe de făcut, cred că știi. - Nu. Nu știm. Nu suntem căsătoriți.
Asta e tare. Nu vă plac nunțile?
Nu, ne-ar plăcea o nuntă frumoasă, doar că Rosie ne-a surprins când a apărut,
și apoi... Ei bine, știi ce se spune. Omul plănuiește și Dumnezeu râde.
N-am mai auzit asta până acum.
Din fericire, nu aveți nevoie de o hârtie să faceți S-E-X, nu?
- Corect. - Nu.
Ce este S-E-X?
Draga mea...
Nimic. Îmi pare atât de rău.
Atunci de ce ai nevoie de o hârtie pentru asta?
Nu, dragă, nu ai. Acesta este ideea.
Billy, ai făcut și tu S-E-X?
- Lizzie? Lizzie. - De ce nu?
Da, tu ești. Simon. Simon Mousley.
Joc golf cu Josh. L-am învins. Eu sunt acel tip.
Îmi datorează bani.
Da. Doamne! Simon, cum aș putea...
- Salut. - Îmi place ținuta asta.
- Totul, de sus până jos. - Da, e o nebunie. E așa tare, nu?
Știu. Ce faci aici?
Nepotul meu învață aici și nu găseam
o scuză ca să ies. Tipii ăștia sunt prietenii tăi?
Nu, de fapt, eu organizez evenimentul.
Da, sunt un planificator de evenimente. Fac chestia asta de caritate.
Știi, să dau înapoi comunității.
De fapt, când am ajuns aici, era un dezastru.
Adică, sunt foarte dezorganizați.
Știu că nu sunt profesioniști, dar nu este o scuză.
- Sunt aici să ajut. - Bravo!
Abia aștept să-i spun lui Josh că te-am văzut. Dacă...
Nu! Nu! Nu, nu. Nu-i spune lui Josh, te rog,
pentru că e un secret.
El crede că fac mult prea multe gratuit și i-am promis că le voi reduce.
Hai să rămână între noi.
- Încuiat. Aruncat. Am înțeles. - Minunat. Grozav.
Mă bucur să te văd. Crăciun fericit!
- Ne vedem la nuntă. - Mă vei vedea la nuntă.
- Bine, ne vedem. - Dumnezeule! Pa!
Îmi pare rău.
Nu, totul e bine. Știi, o să mergem să facem chestia aia cu dormitul.
Noi, amatorii dezorganizați. Suntem foarte obosiți.
La revedere, prieteni.
Pa!
Nu mai ești supărat pe mine, nu?
Nu, nu. Uite, totul e bine. Dar ca să știi,
nu toată lumea iubește planificarea, ca tine.
Unora le plac lucrurile un pic mai libere,
unde pot avea chestia asta numită distracție.
Știu, știu. Îmi pare rău. Eu doar...
Am vrut să spun că o mică organizare poate fi un lucru bun.
Dumnezeu! Vreau să se termine această problemă cu somnul.
Nu poți da vina pe faptul că ești obosită.
Ba pot, pentru că afectează totul.
Bănuiesc că nu te deranjează atât de mult.
Doar pentru că mă descurc diferit nu înseamnă că nu mă deranjează.
Bine, atunci continuă.
De ce nu încerci totul ca să-ți seama de ce nu poți dormi?
- Știu de ce. - Bine. Vrei să-mi spui?
- Nu, e o prostie. - Haide, Billy.
Bine, sigur, da.
Am 13 ani. Mă duc la culcare. E o noapte normală.
Și mă trezesc dimineața și o văd pe mama plângând
pentru că tatăl meu dispăruse. Adică, dispărut de tot.
Se pare că avea o altă fată cu care a decis să trăiască.
M-a sunat multe luni mai târziu, pentru a încerca să-și ceară scuze,
dar nu am de gând să mai vorbesc cu el. Deci...
De aceea nu pot dormi.
Pentru că cine știe ce s-ar putea întâmpla când o fac.
Frate, asta...
- Îmi pare atât de rău. - Da, ți-am zis că e o prostie, deci...
Noapte bună.
Nu cred deloc că e o prostie.
Dacă contează... înțeleg.
Nici tatăl meu nu mi-a fost niciodată alături.
Da, e pilot.
Este grozav în aer, dar...
nu atât de bun la sol.
M-am gândit că îl voi vedea mai mult după ce mama a murit,
dar... nu. Adică...
face mereu aceste promisiuni mari că vine să mă vadă, dar...
Oricum... cred că de aceea îmi place să fac planuri
și să mă țin de ele.
Da, e ciudat.
Noapte bună.
Lizzie... Cred că acesta e preferata mea.
Sigur.
Ce?
Nu-ți place?
Da. Nu, sunt... drăguțe.
Te simți iar obosită?
Nu, nu, nu. Sunt bine. Doar... uitându-mă la toate astea și...
Și?
Mă gândesc cât de minunat este totul.
Este minunat, nu-i așa?
Știi, când dl Wright și cu mine ne-am căsătorit,
nu ne puteam permite toate astea. Aveam farfurii de hârtie.
Și pahare de plastic.
DESCHIDEREA ÎN DOUĂ ZILE BARUL LUI BILLY
Bine, inspectorul de clădiri vine la 14:00. Mâine.
- Sanepidul la 15:00. Livrare bere, 15:30. - Ascultă-te.
- Sunt impresionată. - Hei!
- Ce faci, Nic? - Bună!
În sfârșit o faci, nu?
- Da, încerc. Am ajutor, deci... - Mă amețesc tare acum.
Și uită-te la tine. Adică, arăți minunat.
Mulțumesc. La fel și tu.
Da, sala mi-a dat șase cursuri noi de predat.
- Deci acum sunt instructor-șef de Zumba. - Poftim. Felicitări!
Cine e responsabil pentru acest nou Billy?
Ai cunoscut pe cineva sau...
Nu, nu chiar. Este...
Se culcă cu cineva, dar nu se întâlnește cu ea.
Mulțumesc, Andy. Este complicat.
E un întreg... Vrei să-ți arăt barul meu?
- Haide să mergem. Poftim. - Sigur.
Ce zici de melodia asta pentru după trupă?
Poate nu planificăm.
Dacă lucrurile ar fi puțin mai libere?
Ce vrei să spui? Nu vrei să faci un playlist?
Păi, dacă oamenii și-ar conectat telefoanele,
să cânte ce vor ei? Ar fi tare.
Alo?
- Hei! - E timpul pentru petrecere!
Ghici? Avem lucrurile tale.
MIREASA
Haide, suntem în față.
- Haide! - Bine, vin imediat.
- Mă duc să fac asta. - În regulă.
Bine, unde mergem acum? Suntem pe lista de oaspeți la Smartbar.
- La Polly. - Drop Lounge.
Nu, nu, nu. Cuckoo.
De fapt, în seara asta se deschide acest bar grozav despre care am auzit.
- Mergem acolo? - Serios, Lizzie?
Da. De ce nu?
- Sigur. Sigur. - Știi ce? E noaptea ta.
- E noaptea mea. Iată. Mulțumesc. - Noroc!
Unu, doi. Unu, doi.
Bine.
- Hai să bem shoturi. - Da.
- Lizzie? - Doamne! Salut!
- Bună! - Hei!
- Locul ăsta este minunat. - Și tu.
Bine, hei! Ai câștigat un concurs sau ceva?
Nu știam că vii.
Ei bine, nu aveam de gând, dar știi ce se spune.
Omul plănuiește și Dumnezeu râde.
- Așa este. - Da.
Chiar voiam să vă cer scuze pentru ieri.
Nu am apucat și nu m-am simțit bine...
Sincer, nu am vrut să spun asta. M-a surprins și am intrat în panică.
E în regulă. Înțelegem.
E în regulă. Este super stresant să fii elf.
- Da. Chiar este. - Da.
Mulțumesc. Apreciez asta. Adică, nu știu dacă Billy înțelege.
Am încercat să-i explic,
dar apoi a început să vorbească despre plecarea tatălui lui și...
Billy nu prea vorbește despre asta. Cred că are încredere în tine.
- Serios? - Da.
Înțelege, crede-mă. Apropo de... Hei, Billy.
Uite cine e aici.
- Păi, salut. - Păi, bună.
- Nu credeam că vrei să mă vezi. - Glumești? Sunt încântat că ai venit.
Doar că nu credeam că vei veni în mahala aici.
Cum adică? Îmi place să petrec pe...
Stai, unde naiba suntem? Nu, glumesc, glumesc.
Serios, acest loc este... Adică, este ce trebuie.
Da. Poate scoți niște bani din investiție, până la urmă.
Nu, încă am încredere în tine să dai greș.
- Corect. Este corect. - Eu doar... trebuie să ți-o zic, da?
Chiar am nevoie de adresele voastre, pentru că vreau să vă invit la nuntă.
- Și pe Rosie. - Mulțumesc.
- Ne-ar plăcea. - Corect. Desigur.
- Da? - Foarte drăguț. Da, da.
- Grozav. - Deci, burlăciță, ne cânți ceva?
Să cânt? Nu, nu, nu.
- Ce? - Da!
- E o idee grozavă. Glumești?
- Idee grozavă. Scuze. - Nu cânt.
Nu ai plănuit să cânți, deci cred că nu poți?
- Suzanne, suntem gata să cântăm? - Doamne!
- Billy! Nu! Billy! - Da! O faci.
Va fi grozav. E cadoul meu de nuntă pentru tine. Haide!
- Nu mă lăsa aici sus singur. - Nu! N-o fac. O să stau aici.
Perfect. Îl știi pe ăsta?
Chiar știu melodia asta. Știi melodia asta?
- Da, dar nu sunt cântăreț. - Bine, să vedem.
Băieții din corul NYPD Încă cântă „Galway Bay...”
Cântă rău.
Și clopotele sunau de Crăciun...
Sunt teribil. Haide? Am nevoie de ajutor.
- În regulă. - Bine.
Haide. Este o petrecere a burlăcitelor. O să cânte în seara asta.
Aplaudați-o!
Nu crezi că îl știu pe-ăsta? Bine.
Ești un vagabond, ești un derbedeu
Ești o târfă bătrână drogată
Zăcând acolo aproape moartă Picurând pe acel pat
Ticălos, vierme Ești zgârcit și ești slăbit
Crăciun fericit, nemernicule Mă rog să ne fie ultimul
Băieții din corul poliției NY
Încă cântă „Galway Bay”
Și clopotele sunau
De Crăciun
- Sunt groaznic. Ți-am spus. - Da.
- Sunt mai mult un dansator. - Da?
- Acum mi-am dat seama. - Mă îndoiesc. Bine.
În regulă.
Aș fi putut fi cineva
Păi, la fel ar putea oricine
Mi-ai luat visurile Când te-am întâlnit prima dată
Le-am ținut cu mine, iubito Le-am pus cu ale mele
Nu pot reuși singur Mi-am construit visurile în jurul tău
Băieții din corul poliției NY
Încă cântă „Galway Bay”
Și clopotele sunau
De Crăciun
Bună! Faceți o treabă uimitoare.
Dar Vivian are nevoie de tine la bar.
- Da, desigur. Hai! - Da, doar... îmi pare rău.
Lizzie, ea este Nic. Nicola, ea este Lizzie.
- Hei! - Salut!
- Încântată. - Și eu. Am auzit de tine.
Grozav.
Sunt... îmi pare rău pentru...
O să văd dacă îți găsesc niște cuburi de gheață în formă de penis sau ceva.
Pentru petrecerea ta.
Da. Așa este.
Te rog, ar fi grozav.
- Un shot pentru starul rock. - Bine.
- S-o facem. - Da!
- Noroc. - Noroc.
Mamă, fată.
- Atât de bun. - Da.
Mă căsătoresc, așa că hai să mai luăm...
Îmi pare rău. A fost petrecerea mea de burlăcițe.
Și oamenii se îmbată la petrecerile burlacilor.
- Te-ai îmbătat în noaptea ta. - Nu așa.
Nu e problema mea că nu-ți place să pierzi controlul.
Ce ar trebui să însemne asta?
Îmi pare rău.
Sunt doar... Sunt doar obosită. Bine?
Scuze că am întârziat. Avem un început excelent.
Băuturile curg, banii vin.
- Felicitări. Sună grozav. - Da.
A fost foarte plăcut să îți cunosc... noua iubită?
Fosta, de fapt. M-a părăsit, dar... mai încercăm.
Corect. Mă bucur pentru tine.
Și pentru mine.
Mă simt mai bine că mă culc cu tine acum, că te vezi cu altcineva, deci...
Minunat.
Mulțumesc.
Vorbește-mi. Ce părere ai despre bar? Vreo părere?
Nu, serios. Adică, am crezut că e bine.
Adică, odată ce ai rezolvat problemele, va fi grozav.
Da? Ce probleme?
Păi, vreau să spun, servirea a fost puțin aiurea.
Muzica era peste tot. Șampania era cam caldă.
Nu, asta nu părea să te deranjeze
când ai încercat să faci tot barul să danseze Macarena.
Relaxează-te. Adică... ai întrebat. Doar subliniam lucrurile.
Da, păi, poate nu ar fi trebuit. Mă bucur că ești un partener tăcut.
Tăcută nu înseamnă proastă.
Alo.
Bună, iubitule.
Acasă? Da, desigur. De ce nu ești la muncă?
- Stai, e la tine acasă? - Face ciclism.
- Da, eu... - Cine face ciclism?
Nu, nu te aud sunând la ușă.
Asta-i foarte ciudat. De ce nu încerci să suni din nou?
- Stai, stai, stai. - Da. Nu aud cum sună.
Nu pot să cobor acum, pentru că sunt...
- Ajută-mă. - Doar închide.
Pen... pentru că sunt în baie.
- Ce? - Da. Mă înmoi.
Da, nu.
Ai dreptate. Sunt... la Hotel Racine, camera 532.
Nu, nu.
- Bine, pa. Vine. - El...
- Stop. Ce faci?
- Ce crezi că fac? - Nu poți pleca, bine?
Nu va crede dacă îi spun doar eu.
Corect, fiindcă mă crede pe mine.
Nu știu, poate. Dacă rămâi, dovedește că nu ascunzi nimic.
E așa de ridicol, trebuie să ne creadă.
- Are armă? - Nu!
Da. Dar o folosește doar pentru tir.
Tir. Deci sunt bine.
- Am plecat. - Stai. Nu pleca.
Dacă mă împușcă? O să mă împuște.
Sincer, meriți asta, și numai că ai răspuns la telefon.
- Josh! - Cum naiba?
Nu știu, omule. Poate că am bănuit și am folosit Localizare telefon.
Bine. Uite, Josh, oprește-te. Lasă-mă să explic, bine?
- Nu e ce crezi. - Desigur, nu e.
Bărbații și femeile se întâlnesc în secret la hotel pentru multe.
Nu pot să mă gândesc acum.
Da. Uite un motiv. V-o trageți până leșinați.
- E destul de popular. - Nu, nu. Bine, uite.
Billy mă face să dorm.
- Ce? - E adevărat.
Nici eu nu dorm și într-o noapte am ieșit să alerg
și ea m-a călcat...
Nu, a fugit în fața mea și l-am lovit. Am fost cu mașina la spital.
- Asta s-a întâmplat. - M-a călcat și apoi...
Atunci am aflat că atunci când suntem unul lângă celălalt, putem dormi.
Da, exact, asta e tot ce facem, bine?
Ne întâlnim și dormim.
Vorbești serios acum? Chiar te aștepți să cred asta?
- Da! - Da!
Dacă strigați așa la unison, atunci, desigur.
Nu, este adevărat, Josh.
Bine, uite, știu că ar fi trebuit să-ți spun, știu asta.
Dar n-am vrut să-ți faci griji.
Bine? Nu am vrut să crezi că e ceva în neregulă când nu e.
Bine? Eram atât de disperată să dorm puțin,
să mă trezesc în fiecare zi și să fiu concentrată
pentru a ne organiza o nuntă uimitoare.
Înțeleg, deci o făceai pentru noi.
Da, exact. Adică, știu că sună nebunesc,
dar nu poți crede că vreau să fiu aici cu adevărat.
Nu? Cu tipul ăla. Haide.
Da, și te pot asigura că nu sunt deloc interesat de ea.
Asta nu înseamnă că nu înțeleg de ce e atrăgătoare pentru tine.
Doar că nu e pentru mine.
- Da. - Nu-i genul meu.
Fiindcă nu sunt o profesoară nebună de aerobic.
E Zumba și nu-mi plac obsedatele care nu controlează totul.
Da. Mie leneșii care se amuză de vânturi.
Vânturile sunt amuzante. Cine nu crede că sunt?
Bine, bine, bine. Ajunge.
Nu spun că vă cred.
Dar continuați.
Dovediți-o.
Ce să dovedim?
Demonstrați că, deși spuneți că nu vă plăceți,
vă faceți să dormiți.
- Bine. O vom face. - Grozav. Continuați atunci.
Ești bine?
Sigur.
Bine, am o întrebare, totuși.
Cum vei ști că nu ne prefacem că dormim?
- Lizzie... - Vreau doar să știu planul.
E o observație bună.
Fiindcă...
Vă voi duce pe amândoi la prietenul meu
la clinica de somn și vă voi monitoriza.
- E o idee grozavă. - Stai, ce naiba e o clinică de somn?
Ce e o clinică de somn?
De fapt, este foarte real și vii cu noi.
- Nu. Nu, nu vin. - Ba da, vii.
- Nu, nu vin. Bine, ascultă. - De fapt, vii.
Vă așteptați să-mi iau o seară liberă
de Crăciun, în perioada Crăciunului, ca să mergem la o clinică
pentru a dovedi că ne facem să dormim?
- Da! - Da!
Păi, când strigați împreună așa, atunci...
Voi da niște telefoane.
- „Obsedată de control”? - „Leneș”?
Știu. Știu. Îmi pare rău pentru toate astea.
E în regulă.
Doamne, nu mi-ai spus că arată așa.
Ce este, striper?
Dacă aș fi prost, aș crede că ești geloasă
că mă împac cu Nicola.
Crede-mă, nu poți fi mai prost.
Bine, gata.
Nu am testat niciodată două persoane în același timp.
Lizzie, știi ce trebuie să faci.
Bine, noapte bună. Somn ușor.
Dacă nu putem dormi?
Atunci Josh va concluziona că ne-am culcat unul cu altul.
Viața mea s-a sfârșit.
Bun.
Nu e nici o presiune.
- Ne descurcăm. - Da. Da?
Închide, închide lumina
Da, fată Te simt cum respiri încet
Mulțumesc că ai încercat,
dar cred că asta mă va ține trează.
Doar taci.
Ei bine, au adormit.
Nu-ți face griji. Se va trezi în jumătate de oră.
Așteaptă.
Josh.
E Ajunul Crăciunului și trebuie să conduc la Cedar Rapids,
ca să pot petrece următoarele 24 de ore certându-mă cu tata
despre orice a văzut la Fox News în această dimineață.
Deci...
În regulă.
Nu e nimic care să arate vreun fel de activitate anormală.
Bine, atunci de ce nu pot dormi unul fără celălalt?
E greu de spus.
Poate fi o tulburare exterioară.
O altă persoană care se mișcă sau sforăie, de exemplu.
Ar putea fi o tulburare interioară. Anxietate.
Spui că sunt anxioși când nu sunt unul lângă celălalt.
- Posibil. - Dar nu sunt atunci când sunt.
Posibil.
Mergem să facem hârtiile, ca să pot pleca?
Crăciun Fericit!
Și asta se oprește chiar acum.
Mulțumesc că ai fost atât de înțelegător.
Simt că mi s-a luat o piatră de pe inimă.
Bun.
Și cred că doctorul ar putea avea dreptate.
Acum, că știu că nu e nimic științific, simt că...
S-ar putea să reușesc să dorm puțin.
Să sperăm că nu te trezește Moș Crăciun când coboară pe coș diseară.
Mulțumesc.
Deschide-l pe acesta de la unchiul Billy.
- Fă-o. Fă-o. Doar rupe-l. - Și ăsta...
Rupe-l.
Un joc de baseball. Îmi place. Unchiule Billy, putem să-l jucăm acum.
Poate mai târziu, copilă. Sunt un pic obosit.
Nu, Kris, nu înțelegi.
A crezut că dorm, dar m-am prefăcut.
Și când a întrebat cum a fost, dimineață, i-am zis că minunat.
Poate că e timpul să te gândești să anulezi.
- Mai ai o săptămână. - Ești nebună?
Te-am sunat să mă salvezi, nu să mă împingi în prăpastie.
Spun doar că v-am văzut pe tine și pe Billy cântând la bar...
Krissy! Eu și Josh suntem ca două picături de apă. Așa ai spus.
Dar poate acele două picături ar trebui să fie prieteni.
Poate cele două picături n-ar trebui să locuiască împreună
pentru tot restul vieții lor. În plus, Josh va fi bine.
E un chirurg super sexy cu un gust uimitor la flori.
Și știu că sunt gay, dar aș... știi?
Nu total, pentru că e logodnicul tău.
Bine, da, am înțeles. Sunt emoții normale de nuntă.
Bine, o să am încredere în gândirea mea
de când dormeam bine și eram entuziasmată că mă mărit.
Nu acum, când sunt așa de obosită încât abia stau în picioare.
Deci, te rog.
Ajută-mă să trec peste următoarele șase zile.
Desigur. Te ajut. Te susțin până la capăt.
Mulțumesc. Te iubesc, pentru că sunt o epavă acum.
Știm cu toții leacul pentru asta.
- Da? - Sigur.
Un corector anticearcăn.
Bine, pa.
Hei! Îmi pare rău.
- Bună! - Bună!
Hei. Cum merge?
Păi, încerc să mă bucur că este aici,
dar chiar dacă e aici, nu e chiar aici.
Hei, Billy! Ce se întâmplă, omule?
Nimic. Doar...
doar încerc să iau o decizie despre ceva.
Bine. Știi ce?
Dă cu banul.
Dacă crezi că e greșit, atunci știi ce vrei cu adevărat.
- Nu are niciun sens. - Are sens în mintea mea.
- Arunc eu. - Bine.
- Ce alegi? Da? - Cap.
- Pajură. - Nu!
Hei, cel puțin știi.
Deci care a fost întrebarea?
Dacă să mă despart de Nicola
și să-i spun lui Lizzie că o iubesc.
Bei ceva? Hai să-ți dau ceva de băut rapid.
Mulțumesc că ai venit.
Da, nicio problemă. Scuze că a durat atât de mult.
Deci aproape am reușit.
Nunta este mâine.
Da.
Deschizătoare de sticle.
Un detaliu elegant.
Ascultă, nemernico, știi câte beri am băut pentru asta?
Eu... Bine, am vrut să-ți dau ceva.
L-am cumpărat-o mai devreme. Dar... Închide ochii. Bine.
- Serios? - Da.
Am împachetat singur, deci...
- Serios? Mulțumesc. - Bine.
- Să-l deschid? Da? - Da, dacă vrei să-l vezi.
O pernă de decor. Niciodată nu-s multe.
- Da, exact. - Nu? Da.
Rosie a făcut-o. E o prostie. Sigur.
E minunată. Mulțumesc.
- Deci... - Ascultă...
- Scuze. Tu. - Nu, te rog.
- Nu. Tu prima. - Bine.
M-am gândit la noi.
Și Josh încă vrea să vină toată lumea la nuntă, dar...
preferăm să plătești împrumutul cât mai curând posibil.
Și ar prefera dacă noi doi nu am fi parteneri de afaceri.
Da, asta are sens.
- Voi vedea ce pot face cu... - Mulțumesc.
Da, asta... aș aprecia foarte mult.
Acum spune tu.
Ai vrut să spui ceva?
Nu contează. E... a fost o prostie.
- Ești sigur? - Da, nu, sunt absolut sigur, așa că...
- Pare că... - Da, sigur.
- Mulțumesc. - O să iau asta, da. Bine.
Hei... încă un lucru.
Mă gândeam la plecarea tatălui tău și...
Nu a fost vina ta. Știi asta, nu?
Da.
Nu. Serios. Nu a fost, Billy.
El a dat greș, dar tu nu ești ca el.
Ești un tip uimitor.
Și, spre deosebire de el...
Pun pariu că vei fi un tată incredibil.
- Da, mă voi întoarce la muncă. - Da.
În regulă. Ai grijă de perna aia.
Nu saliva pe ea.
Măgarule!
Pa.
- Billy. - Bine.
- Hopa. Cine urmează? - Billy!
Haideți, cine vrea niște shoturi? Mâine-seară e Revelionul.
Vrei unul? Da, vreau!
Bine, pot face asta mai bine. Privește asta.
Andy?
Avem nevoie de ajutor.
Haide.
Alea merg pe balconul de la etaj.
Lizzie.
Poftim!
Bine, hai să parcurgem planul, da?
Faci duș acum. Părul la 10:00. Machiaj la 11:00. Te îmbraci la 12:00.
Și poze la 12:30.
- Sună bine. - Bine. O facem.
Hai să o facem.
Vai. Ce faci?
Hei, de unde ai venit?
Am dormit pe podea după ce te-am cărat acasă aseară.
Am zis să-i țin companie lui Andy dacă încerci să te bați iar cu cineva.
- Ce faci? - Îmi curăț comportamentul.
Corect. La propriu.
Ești sigur că trebuie să verși totul?
Nu. Ai dreptate. Uite, ia-le.
Mulțumesc.
Îmi pare rău. Ai avut încredere în mine, ți-ai lăsat slujba și te-am dezamăgit.
- Nu o voi mai face. - E în regulă.
Pentru asta sunt prietenii.
Uite, trebuie să fac ceva. Deci ia tot ce am.
- Mai ales tequila și vodca. - Am auzit!
Tată.
Salut, e... sunt Billy.
Știu, știu. Este...
Da.
Mă bucur să-ți aud vocea.
Unde este prințesa mea?
- Tată? - Lizzie?
Îmi pare rău, îmi pare rău că am întârziat.
Uită-te la tine.
Pe scurt, un tip s-a îmbolnăvit în Dubai,
i-am luat ruta spre Paris, am ratat legătura în Amsterdam.
E în regulă. Mă bucur să te văd.
- Iubire, ai făcut duș? - Da, am spălat punctele fierbinți.
- Cioc, cioc. - Unchiule Billy!
Ura!
Hei, mergem la nunta asta sau ce?
- Sigur. - Grozav. Dar mai întâi...
Gemma, îmi pare rău că am fost morocănos de Crăciun.
- E în regulă. - Mulțumesc.
Rosie, îmi pare rău că am fost morocănos de Crăciun.
- E în regulă. - Mulțumesc.
Îți poți aduce jocul de baseball. Vom juca în mașină. Bine?
Andy...
mulțumesc că ești un prieten atât de bun.
Totul e bine, frate.
Grozav. Acum, ai un costum de împrumutat?
Știam eu. Știam că asta este... Aveai nevoie de ceva, nu?
Mamă, ce frumos!
- Ești bine? - Da, da.
Cred că mă lovește mahmureala, în sfârșit.
Hei. Sunteți cei din... prietenii lui Lizzie. Voi sunteți.
- Moș Crăciun? - Nu. Ai greșit tipul.
- Tu ești Moș Crăciun, nu-i așa? - Nu.
Moș Crăciun ar face asta. Tu ești. Moș Crăciun!
Îmi pare foarte rău. Am uitat complet.
- Nu-i spun lui Josh. - Omul meu.
Nu pot face asta. Regret, nu pot.
- Stați. Trebuie să plec. - Unde... pleci?
Trebuie să merg acasă.
Ești nebun? E departe.
Atunci turbulențele se înrăutățesc și pasagerii se sperie.
Adică, țipă, plâng, vomită. Mă gândesc:
„Trebuie să-i calmez. Știu, o să le spun o glumă.”
Așa că intru pe interfon și zic:
„Doamnelor și domnilor, vă vorbește căpitanul.
Un tip merge la zoo.
Grădina zoologică este atât de rea că are un singur câine.”
Știi de care era?
Lizzie?
Ce rasă crezi că era?
Ce era ce?
Câinele.
Ce câine?
Am ajuns.
- Hai să te mărităm. - Bine.
Lizzie, arăți minunat. Ești gata pentru asta?
Excelent. Bine, hai să mergem.
Acum, înainte de a începe, este obligația mea
să întreb dacă e cineva prezent care știe vreun motiv legal
pentru care cei doi nu ar trebui să se căsătorească.
Bine, să începem.
Joshua George Wright...
te dăruiești lui Elizabeth Jasmine Skye Hinnell,
să fii soțul ei, să o iubești, să ai grijă de ea,
să o onorezi și să o protejezi cât timp veți trăi amândoi?
Da.
Elizabeth Jasmine Skye Hinnell,
te dăruiești lui Joshua George Wright,
să fii soția lui...
să îl iubești, să ai grijă de el, să îl onorezi și să îl protejezi
cât timp veți trăi amândoi?
Lizzie?
Am...
Da, am făcut-o.
Îmi pare rău, pur și simplu nu prea am dormit bine.
Surescitată, cred. Te rog, continuă.
Elizabeth Jasmine Skye Hinnell,
te dăruiești lui...
Stai așa. Cum adică nu dormi bine?
Am crezut că dormi bine. Ai zis că e minunat.
Josh, te rog, nu acum.
Nu acum? Tocmai ai ațipit în mijlocul jurămintelor noastre.
Lizzie... te-ai prefăcut?
Nu!
Nu.
Poate.
Da.
Îmi pare atât de rău, Josh. Eu chiar...
Am vrut să-ți spun.
Doamne, ar fi trebuit să-ți spun.
Bine, și ce altceva nu mi-ai mai spus?
Ar putea să nu fie momentul potrivit să întreb asta,
sau poate că acesta e momentul potrivit să întreb asta.
Mă iubești?
Chiar mă iubești și vrei să te căsătorești cu mine?
- Josh, dragă... e suficient. - Nu, mamă.
Nu e vorba doar despre ziua de azi. Este vorba despre restul vieții noastre.
Lizzie, te iubesc mai mult decât orice pe lume
și vreau să fiu cu tine pentru totdeauna.
Dar... dacă nu ești sigură că vrei să fii cu mine,
atunci cred că merit să știu adevărul.
E în regulă.
Eu...
Nu știu, Josh.
Chiar am crezut că știu.
Dar apoi s-a întâmplat... toată chestia cu somnul și...
Bănuiesc că răspunsul sincer e „Nu”.
Îmi pare atât de rău. Nu este vina ta.
Nu ai greșit cu nimic. Ești minunat.
Ești atât de uimitor.
Bine.
Nu era ăsta planul, nu?
Nu. Chiar nu era.
Îmi pare rău.
- Hei, nu, nu, nu. - Nu, pot... Lasă-mă doar...
- E în regulă. - E... e blocat.
- Da, nu pot să-l scot. - Mi-l dai mai târziu.
Îmi pare rău.
Krissy, ai avut dreptate.
Oricât de mult a durut, e mult mai bine că Emily a anulat nunta
înainte de a afla că voia să facă altceva cu viața ei.
Da.
Să facă sex cu bărbați.
- Ce? - Da, ea...
- E cu un fermier pe nume Brian. - Serios?
Nu mă așteptam la asta. Adică, ești sigură? Pentru că simt...
Cred că ești puțin distrasă.
- Ai dreptate. - Da.
- Regret călătoria irosită, tată. - Scumpo...
Și câinele, era un Shih Tzu.
Da, era.
Fiona, îmi pare rău.
Îmi doresc să te fi lăsat în închisoare.
Da, înțeleg.
Îmi pare rău.
E în regulă.
Unde s-a dus?
Acasă, cred.
Urați-mi noroc.
Cred că doare să alergi cu pantofii ăia.
PROASPĂT CĂSĂTORIȚI
Mașini britanice proaste.
- Serios? - Dumnezeule!
- Doamne! Te simți bine? - Poți să nu mă mai calci?
Îmi pare rău. Îmi pare atât de rău.
- Bună, iubitule. - Hei.
A fost o zi bună.
UN AN MAI TÂRZIU
A fost o zi lungă, dar bună.
Da. Acum, un somn bun.
- Noapte bună, domnule Wilpson. - Noapte bună, doamnă Wilpson.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Nu eu.
SFÂRȘIT
Subtitrarea: Mariana Mazilu