На основі реальних подій.
Веллфліт, штат Массачусетс
Листопад 1951 року
Берні, серйозно, вони запропонували зустрітися тут?
Так. А що?
Здається, я її бачу.
- Де? - Ото, мабуть, вона.
То що будемо робити?
Вип'ємо по молочному коктейлю, Берні? Для цього ми тут?
Так. Напевно.
Гаразд. За це ти будеш переді мною в боргу.
То...
Може, треба було мені вдягти іншу сорочку?
Ти чудово виглядаєш.
Не знаю, Ґасе. Що, як я їй не сподобаюсь?
Берні. Облиш.
Ти серйозно? А що скажеш про неї?
Хіба тобі не кортить побачити, яка вона?
Може, вона страшко.
Ні, вона не страшко.
А раптом?
Я вже бачу її у своїй уяві. Вона не страшко.
Ви з нею вже кілька тижнів розмовляєте по телефону, так?
- Так. - Правда?
Так.
Ти подобаєшся їй, бо вона розмовляла з тобою, Берні.
І я б не став хвилюватися, навіть якщо вона гляне на тебе уважно.
У тебе з цим проблем ніколи не було.
Ходімо.
Пішли.
Треба було вдягти іншу сорочку.
От я ризикую.
Іду на подвійне побачення з тією, з якою навіть не говорив!
Не знаю, чому ця Міріам взагалі наполягла на подвійному побаченні.
Може, у неї сумніви щодо мене.
Як у когось можуть бути сумніви щодо тебе, Берні?
Так. Дякую, Ґасе.
Так, але не кажи про це нікому з хлопців на станції.
Ти наче вперше на побаченні.
Усе готово?
Перепрошую.
Ви Міріам?
Ні.
Я її подруга.
Вона...
Привіт. Як справи? Я Ґас.
Кетрін.
Бувай. Потім поговоримо.
Привіт.
Стривай.
Ти Берні Веббер, так?
Так. Так, я Берні.
Агов, ви двоє, ходімо вип'ємо.
- Підеш? - Звісно.
Як справи? Я Ґас.
Знаєш, я на мить...
Я подумав, що в будці дзвонить ведмедик Димок.
Через твою шубку.
Берні...
Міріам ніколи не бувала на кораблі. Вона боїться води.
Ніколи?
Не знаю, як вона буде зустрічатися з хлопцем із берегової охорони.
Я не боюся. Я живу на Кейп-Код.
Не хвилюйся, Міріам.
Усім нам страшно в океані.
Я не боюся води, Берні.
Вона лякає мене вночі, от і все.
Бо не видно, що там під нею.
Там теж вода.
Я стаю дотепнішим з кожною годиною.
То чому ти не хотіла піти зі мною на побачення?
Чому так довго чекала?
Я не знала, чи я тобі...
Чи що?
- Сам знаєш. - Ні.
Ти такий красень, я не знала, чи я тобі сподобаюся.
Боже, ти що, Міріам. Ти точно така, якою я тебе уявляв.
- Правда? - Так.
Навіть краща.
Знаєш, мій брат
завжди каже: "Коли знаєш, то просто знаєш".
Про що?
Про все. Абсолютно про все.
А котрий це брат?
Пол. Мій брат Пол.
Той, що воював у Німеччин?
У Німеччині, так.
Найстарший. Татів улюбленець.
Усі троє моїх братів були на війні.
Він улюбленець твого тата?
Привіт.
Треба сьогодні провести Міріам на корабель.
Що скажеш, Берні?
Візьмемо шлюпку.
Буде фантастично.
Не можна, Ґасе. У нас можуть бути неприємності.
- Облиш, Берні. Буде весело. - Правила є правила.
Ні. Ми далеко не запливатимемо.
Щоб ця мила дівчина могла сказати, що бувала на кораблі.
Шлюпка? Ні.
Ні. Маленькі човни...
Може, котрась із тих більших шхун, що прив'язані до причалу?
Якщо Берні буде зі мною, я згодна.
Рибальська шхуна?
Рибалки нас не люблять, хіба що як ми їм допомагаємо.
Думають, що вони володарі води.
Не надто вони люб'язні.
Давай. Не будь дурною, Міріам.
Так.
Давай попливемо на шлюпці. Чого боятися?
Того, що під водою, так?
Вітаю, містере Стелло. Як справи?
- Здоров, Берні. - Містере Райдер.
Бачите ту дівчину, що сидить там?
Ту, в якої шуба схожа на ведмедя, Берні?
- Так. - Її важко не помітити.
Я сказав те саме. Цікаво, що й ви це зауважили.
Схожа на Димка, так? Ведмедика Димка.
Не знаю я ніякого Димка, Берні.
Це такий мультик.
Одним словом, містере Стелло, вона думає, що боїться плавати на човні.
І я не думаю, що нам варто пливти шлюпкою.
Не хочу, щоб її знудило на ту гарну велику шубу.
Тому й хотів спитати, чи...
Хочеш покатати її по затоці на "Анні Джі"?
Так.
На шлюпці не попливете, навіть якби хотіли, так, Берні?
Карле, припини.
Скоро річниця.
Моя сестра тепер живе в мене.
А в тебе як справи, Берні?
Досить, Карле. Він зробив усе, що міг.
Мені шкода, містере Нікерсон.
Не хотів вас засмучувати. Думав спитати в містера Стелло,
чи не позичить він шхуну.
"Анна Джі"
Тримаю. Я тебе тримаю.
Давай руки.
Усе гаразд.
17 лютого 1952 року
Повторюй за моїми руками, добре?
Роби, як я.
Тут головне - ритм.
Розумієш? Тому...
Ось так.
Один, два, три.
Правою, лівою, правою.
Один, два, три.
Один, два, три. Один...
Я не можу танцювати "один, два, три" під це.
- Давай сядемо, Берні. - Ні, люба.
Треба тільки розслабитися, бути терплячою
і довіритися моїй руці.
Ось так, довірся моїй руці. Відчуваєш?
Просто слухай музику.
І... Один, два, три.
У тебе чудово виходить.
Ти одружишся зі мною?
Що?
Ти одружишся зі мною?
Ні.
Міріам, зачекай!
Холодно, сонечко. Не хочеш повернутися в дім?
Пісня ще не закінчилася.
Тут холодно. Відчуваєш? Насувається шторм.
Гаразд.
Що гаразд?
Гаразд, давай одружимося. Я просто... Я не хочу...
Не хочеш що?
Минуло лише кілька місяців, і, зрештою, зараз ще зима.
Слухай, наближається шторм.
Точно як той, що був торік.
Що це...
Я чула, що нас він обійде.
Так, але може, й ні. Тут не вгадаєш.
Не вгадаєш.
Є люди, які просто не створені для цього.
Часом ти йдеш і не повертаєшся.
Ти зараз про шторм чи про шлюб, Берні?
Здається, про шторм, так?
Ти боїшся шторму?
Ні.
Я не хочу нікого розчаровувати.
І не хочу тебе втратити. Я тебе кохаю.
Тому...
Так, давай одружимося.
Ти впевнений?
Ще й як.
Коли?
Хочеш, щоб я обрав дату? Ні!
Коли хочеш одружитися ти?
16 квітня.
Добре.
Гаразд. Значить, 16 квітня.
Але спершу я маю спитати дозволу в Клаффа.
Ти повинен питати дозволу?
У свого командира. Такі правила берегової охорони.
Але обіцяю, я спитаю в нього завтра.
Добре, Берні.
Давай я відвезу тебе додому.
Боже, як же ти танцюєш.
Ти подивися. Сніг починається.
"ПЕНДЛТОН" - нафтоналивий танкер Т2
16 кілометрів на північний схід від Чатему, штат Массачусетс
Ви чуєте мене крізь це гудіння, капітане?
Тріщина, яку заварили того місяця, не витримає такого моря, капітане.
Один сильний струс - і вона з'явиться знову.
Виходити на палубу необов'язково, капітане. Я й звідси чую.
Той заварений шов аж тарабанить.
Тарабанить, сер. Шов тарабанить.
Я б хотів уповільнитися до трьох вузлів, будь ласка.
Якщо не уповільнимо корабель, капітане, є ймовірність
не втримати його на воді.
Без проблем, капітане.
Продовжуємо йти на семи вузлах. Дякую, сер.
Чуєш, діду?
Чую.
Не хочеш вийти на палубу?
Подивитися на приварені вставки, що тримають тріщину?
Можеш навіть шапку надягнути, діду.
Що він сказав?
Каже, що хоче, аби ти
подумав, чи не вдягти шапку.
Поспи.
Бо люди сказали: сядь
Сядь, ти розгойдуєш човен
Чуєш, діду?
Що скажеш про цю погоду? Бо вона вбиває нас із Елдоном.
Тайні, точно погода? Чи, може, твій спів?
Бо люди сказали: сядь
Сядь, ти розгойдуєш човен
Давай.
Бо люди сказали: сядь
Сядь, ти розгойдуєш човен
Помовч, помовч.
Буде ще гірше.
Сіберте!
Я не дійшов до верхньої частини. Шов у такому морі не витримає.
Треба скинути швидкість.
Я ще раз подзвоню капітану.
Тут вода!
- Ти цілий, діду? - Так.
Нагору!
У моторному відсіку тріщина в корпусі!
Усі несіть туди матраци, ковдри, що тільки зможете!
Чуда.
Так, хлопче?
Я не можу додзвонитися на місток. Піднімися і скажи капітану,
що в нас 5-метровий розлом у корпусі.
Що насоси поки що працюють,
але якщо не зайти в порт, буде катастрофа.
Капітан мене не розуміє, Булу.
Знаю, що не розуміє, але він все одно нікого не слухає.
Ісус, Марія та Йосип.
- Холодно там? - Так.
- Ти й досі лагодиш ту кляту штуку? - Еге ж.
Облиш. Фітці, нічого не вийде.
Хай прийде той, хто вміє її лагодити.
Хай, але ж не приходить.
Що це по радіо кажуть, розламався корабель?
Це про "Форт Мерсер".
"Форт Мерсер"?
То великий корабель. Танкер Т2.
Почали передавати по радіо пару годин тому.
Виявляється, у них великий розлом у корпусі.
Нафта розливається в море.
Вони за 32 кілометри на схід від Нантакета.
Схоже, Бостон і Нантакет висилають увесь свій флот, так?
Далі можуть послати нас.
Кажуть, там штормовий вітер зі швидкістю від 80 до 96 км/год.
Так. Авжеж.
Це буде жах.
До речі, Берні.
Тобі дзвонила Міріам.
Так.
Удачі, друзяко.
- Так. - Містере Клафф?
Це я, Берні, сер.
Веббере. Обирай собі команду.
Ідіть і допоможіть рибалкам прив'язати шхуни до причалу.
Слухаюся, сер.
Сер, я маю дещо спитати.
Мені потрібен дозвіл щодо дівчини, розумієте?
Дозвіл? Дозвіл щодо дівчини?
Містере Клафф, працює.
- Так, сер. - Не зараз, Веббере.
Але, сер. Це не просто дівчина...
Не зараз, Веббере.
Ми знову на зв'язку.
Оце скупчення - порятунок "Мерсера", так?
А тут ще один об'єкт, за 3 кілометри звідси.
Мабуть, і досі ловимо фантомні ехо-сигнали.
Як нам зрозуміти, де там що?
Коли прийде технік, Фітцпатріку? І де, в біса, старшина Бенгс?
Я Фітцджеральд, сер.
Старшина Бенгс у їдальні, сер.
Ви кепкуєте з мого акценту, бо я не місцевий?
Ні, містере Клафф.
А ти чому й досі тут, Веббере?
Сер, але...
Візьми з собою Лівсі, ідіть прив'язувати шхуни.
- Так, сер. - Мені піти з Веббером, сер?
Прив'язувати рибальські шхуни?
Ти мене недочув, Лівсі? Так, ти з Веббером.
Вибач, Річі. Такий його наказ.
Досить уже, що скажете?
Корабель пропускає воду, треба спускати шлюпки.
Обов'язково бути таким козлом, Брауне?
Ми можемо лише помолитися за капітана, старшину Колладжена,
решту людей. Це все хороші люди.
А ми що, нехороші, Квірі?
Зрозумій мене правильно.
Молитися - це чудово, але цього замало.
Треба ще й робити щось.
Сіберте.
На два слова.
Той запальний Браун хоче спускати рятувальні шлюпки.
- Рятувальні шлюпки? - Квірі не хоче робити нічого.
Ці двоє починають діяти всім на нерви.
Я так розумію, ти знаєш корабель краще за всіх інших.
Ти, вважай, одружений на ньому.
Тому тебе вони послухають.
Мене?
Діду, мене тут не люблять.
Ніхто на кораблі мене не любить, крім тебе й Чуди.
Люблять чи не люблять, але вони тебе послухають.
Ми не знаємо, чи передав капітан сигнал СОС.
Радіорубку змило. Ми нікого не викличемо!
Тут лише Ґарсія з короткохвильовим приймачем,
пробує зловити розмови.
За нашими даними, ніхто взагалі не знає, що ми тут.
Я пропоную спустити шлюпки зараз і рятуватися, доки ще можемо.
Як ти спустиш їх на воду в такий шторм?
Це неможливо, ті шлюпки замалі.
Це самогубство, Брауне.
Це не можна, те не можна.
Що ти пропонуєш, Квірі? Сидіти тут, склавши руки?
Ну все, офіцерів нема, наказів теж. Кожен сам за себе.
Так не можна, Брауне.
Це ще ніколи й нікому не допомогло.
Корабель розламався
біля перегородок, що розділяють цистерни вісім і дев'ять.
Містер Сіберт каже, що інші цистерни не пошкоджені,
повітря в баластних цистернах втримає нас на плаву.
Але ще містер Сіберт каже...
Містер Сіберт каже це, містер Сіберт каже те.
Він великий хлопчик. Хай скаже сам.
Він тут поруч.
Давайте.
Ми тонемо.
Так, але гудок працює.
Тому треба й далі в нього гудіти.
Може, хтось почує.
Не знаю, але ми точно тонемо.
Через розлом у моторному відсіку набирається забагато води.
Насоси не встигають.
Якщо вода дійде до повітрозабірника у двигуні,
у нас не стане світла.
А як не стане світла, зупиняться насоси.
А як зупиняться насоси,
ми швидко підемо на дно.
Скільки в нас залишилося часу?
Чотири, може, п'ять годин.
Треба якось виграти час.
Щоб хтось зміг нас знайти.
Якщо нас взагалі хтось шукає.
Навіть якщо вони знають, що ми тут,
море дуже велике.
Шторм розламав наш танкер навпіл.
Як вони, в біса, нас витягнуть?
Тому я й кажу, що треба спускати рятувальні шлюпки.
Удача відвертається від нас.
Я не вірю в удачу, Брауне.
Спустите шлюпки в таке море - вони не протримаються і 12 секунд.
Ви з Квірі однакові, обоє хочете сидіти, склавши руки.
Є краща ідея, Сіберте, чи просто підеш сховаєшся внизу?
Ми викинемо танкер на мілину.
Що-що ми зробимо?
Хочеш викинути його на мілину, Сіберте?
Навіть якби й вийшло з половиною корабля, для чого?
Він розіб'ється, і ми всі опинимося у воді.
У нас нема іншого вибору.
Ми знайдемо м'який пісок і посадимо його на мілину.
Усередину потрапить менше води.
Ми будемо на одному місці. І гудітимемо.
Дамо тому, хто прийде нас шукати, шанс знайти нас.
Плануєш вести корабель без гідравліки?
Такий твій план? І як же ти це зробиш?
Я збудую ручне стерно.
Сіберте, чому ми взагалі маємо тебе слухати?
Єдине, про що ти дбав - про цей корабель.
Я так скажу. Ви з ним станете гарною парочкою на дні океану.
А я сяду в рятувальну шлюпку.
Слухайте.
Ми вставимо сталеву балку в секторне стерно.
На її кінці поставимо шківи для сили важеля.
І будемо скеровувати корабель вручну.
Перепрошую. Даруйте.
Схоже, я відремонтував радіоприймач.
У напрямку 83 градусів за 43,5 км від маяка "Поллок Ріп".
Приблизно за 32 км на схід від Нантакета...
"Схід від Нантакета"? Це не про "Пендлтон".
- Аварія на "Форт Мессер"... - "Форт Мессер". Це ще один Т2.
Ще один танкер розламався навпіл, не тільки ми.
Але якщо всі допомагатимуть їм,
то хто прийде за нами?
Як почуваєшся?
Нормально?
Ти вже спитав у Клаффа?
Ні.
Чому не спитаєш? Що з тобою таке?
- Веббере! - Що?
Ти вже спитав у нього? У Клаффа?
Я ж просив нікому не казати.
Вибач, у мене не дуже вдалий день.
Я знаю, що ти захворів...
Знаєш, Веббере, на одруження дозволу не треба.
Взагалі-то треба, старшино.
Якщо ти неповнолітній.
Дякую, старшино, я просто виконую правила.
Ходімо одягнемо форму.
Це не правила, Веббере.
Це просто формальність, типу ввічливості.
А я правду чув, що це вона тобі освідчилася?
Виконуєш правила, так, Веббере?
Так. Так, вона сама в мене спитала, старшино.
Нічого собі.
Ух ти. Ти впевнений, що штани на тобі, чи у вас мужик - вона?
Схоже, ця дівка відрізала тобі...
Що, Веббере? Що?
Тобі хіба не треба прив'язувати човни?
Вона моя наречена, сер.
Яка спитала в тебе,
чи ти не одружишся з нею.
Ходімо, Річі.
Хвилинку.
Звісно.
Вибачте, сер. Говоріть голосніше.
На цій лінії погано чути, мем. Я підключу ще раз.
Будь ласка, сер. Лінії не працюють.
Берні? Як ти? Як там робота?
Сьогодні не дуже вдалий день.
А ти як?
Слухай, ти не технік із ремонту радарів?
Ні. Мені наказали пересидіти тут, доки не вщухне шторм.
А тоді мене підвезуть до мого плавучого маяка.
Можеш почекати в кают-компанії, якщо хочеш.
Я зараз не можу говорити.
Треба вдягатися і йти на причал прив'язувати човни.
Шкода, що ти не поруч зі мною.
Тут ходять різні чутки про розлом корабля, і я...
Що, у тебе все гаразд?
Так, у нас вимкнулося світло.
То біжи ввімкни.
Нантакет відрядив свій 10-метровий корабель до "Мерсера".
У нас наказ зробити те саме.
Ти вже спитав у Клаффа? Це він говорить?
Ще ні, сонеч...
Потім поясню.
- Мушу бігти. - Добре.
- Люблю тебе. - Я теж тебе люблю.
Так, бувай.
Найкраще те, що вона й гадки не мала, хто я.
Бенгсе?
Обирай собі команду й виводь "36500" з затоки Олд.
Прямуйте до "Форт Мерсера", за 32 км на схід від Нантакета, чуєш?
Навряд чи ми пройдемо косу в таку погоду, містере Клафф.
Краще вивести "36383" з затоки Стейдж.
На це піде більше часу, так?
Не набагато.
А ти що скажеш, Веббере?
Ти теж боцман. Ти знаєш, як там надворі.
Косу в таку погоду не перейде ніхто, містере Клафф.
Ніхто. Це місія для самогубців.
Треба вивести "36383" з затоки Стейдж.
Так, на це піде більше часу.
Та ми принаймні зможемо вийти в море.
Щасливої дороги, старшино.
Веббере, їдьте з Ґаутро й Лівсі до рибальського причалу.
Слухаюся, сер.
Не зарази мене, Ґасе. Тобі взагалі не варто бути тут.
Чому ти вічно бурчиш, Річі?
На зривай злість на нас, що не зміг поїхати з Бенгсом.
- Він хоча б у море вийде. - Пішов ти. Це було рік тому.
Сам пішов.
Того дня ніхто не зміг би пройти косу.
Бенгс зміг би.
Справді, Річі. Сьогодні він не пробує пройти косу.
Ні, він виводить "36383" зі спокійної, захищеної затоки.
Берні, не має значення, що думає Річі,
чи Бенгс, чи Карл Нікерсон, чи хто завгодно.
Ніхто не зміг би вийти в море, щоб врятувати людей з "Лендрі".
Часом...
Часом люди гинуть, Берні.
Гаразд. Починаймо.
Так, тримайтеся.
Тепер легше. Легше, хлопці.
- Тримаю. - Добре, вгору, вгору!
Один...
Два.
Тепер усі разом.
Три!
Прив'язуйте, хлопці. Я тримаю.
Добре. Тепер у нас є стерно. Треба скерувати корабель на мілину.
Браун та інші
готуються спускати рятувальні шлюпки.
Вважають, що це їхній найкращий шанс.
Діду.
Нам потрібні всі люди, які є.
Але вони попливуть у шлюпках.
Ти що це надумав, Сіберте?
Злізь із нього!
Ти прийшов сюди, щоб убити нас? Убити нас хочеш?
Відійдіть від нього.
Вставай!
Ви здуріли!
Він щойно вам життя врятував, ясно?
Шлюпка розбилася на друзки. Її нема!
Годі!
Ця шлюпка замала для такого моря.
А корабель затоне ще до настання ночі.
Кожен із вас, хто хоче жити,
це станеться тільки тоді, коли ми посадимо корабель на мілину!
Треба поставити вартових і шукати мілину.
Мені треба четверо людей на шківи аварійного стерна.
Четверо - на насоси на кормі, щоб кермувати,
а решта передавайте команди ланцюжком, згори донизу,
щоб був зв'язок з моторним відсіком.
І хто-небудь,
продовжуйте гудіти.
Ви його чули, хлопці! Тепер до роботи! Хутко!
Схоже, ти тепер бос, Сіберте.
Сподіваюся, ти щойно не вбив нас усіх.
Я бачив корабель, який дрейфує.
Чув, як він гуде.
Сигнал аварії. 45 хвилин тому, Берні.
Зі свого будинку.
Вітер дує на південь, а з тією течією...
Мабуть, він зараз опиниться поблизу, перейде косу.
Це не може бути частина "Мерсера", Берні.
Він у Нантакеті, за 64 км на південний схід.
Значить, його віднесло б на північний захід, так?
Я знаю, що чув.
Я знаю, що бачив.
Тоді добре.
Може, повернемося на станцію, спробуємо розібратися, що до чого?
Щойно дзвонили з Бостона.
Від "Мерсера" летів літак,
з нього побачили корму танкера "Пендлтон" за 8 км на схід від нас.
Господи. Два танкери розламалися навпіл в один день.
Це, мабуть, якийсь рекорд.
Бостон і Нантакет відрядили усі свої кораблі до "Мерсера".
У таку погоду сюди вони не допливуть.
Веббере.
Обирай собі команду.
Виведеш "36500", пройдеш косу
і знайдеш корму "Пендлтона". Чув мене?
Так, сер.
Хлопці, не хочете зігрітися, випити кави?
Берні.
Так.
Що?
Карл хоче сказати...
Що "Лендрі" тут ні до чого.
Ще й як до чого.
- Річі. - Тієї ночі загинуло восьмеро людей.
Ви з Ґасом і Масачі не змогли навіть вийти в море.
Чому ти вирішив, що сьогодні зможеш?
Знаєш, яка та коса в такий день, Берні?
Знаю.
Той чоловік не знає, що робить. Він посилає тебе на смерть.
Ти не пройдеш косу Чатема в такий день, як сьогодні.
І половина корабля довго на плаву не втримається.
Містере Стелло, у береговій охороні кажуть, що треба йти в море.
Але повернення ніхто не гарантує.
Такі правила.
Берні, тоді краще заблукай, доки не заплив надто далеко.
За мене не хвилюйтеся, містере Райдер.
Я там не заблукаю. Я добре знаю ті води.
Як я можу там заблукати?
Ні, ні, Берні. Дейв хоче сказати,
поплавай по затоці, скажи, що пробував пройти косу й не зміг.
Розумієш?
Дякую, містере Райдер. Дякую.
Але, містере Стелло, я таки спробую вийти в море.
Не знаю, чи зможу, але спробую.
Добре.
Отже, піде Річі.
Хто ще?
Не знаю, Ґасе. Ти ледве голову можеш підняти.
Кого ще ти візьмеш, Берні?
З машиністів у нас тільки я і Фітц.
Він машиніст лише третього класу, і в нього нема досвіду.
Я з вами.
Так, я впораюся.
Тобто я зможу. А тобі пливти не варто.
Ти страшенно хворий, Ґасе.
Він правий, Ґасе.
Ще один.
Хтось має вийти в море і врятувати тих людей, так?
Тому я й став береговим охоронцем. Мабуть, оце і є мій шанс.
Матрос Ервін Маскі, плавучий маяк "Стоунхорс".
Насоси не встигають.
Ще 90 сантиметрів,
і ми втратимо двигуни.
Можеш заблокувати бойлер на повну потужність?
Ти здурів, якщо думаєш, що кермуватимеш ним
парою мотузок і саморобним стерном, хлопче.
Є краща ідея? Я уважно слухаю.
Он! Мілина десь за 1,6 кілометра!
Туди ми допливемо!
Штурвал на 15 градусів ліворуч! Середній хід, щоб вийти прямо туди!
Треба розвернутися на 80 градусів за компасом, до 310!
Штурвал, 15 градусів вліво! Середній хід! 80 градусів на компасі, до 310!
15 градусів вліво! Середній хід! 80 градусів на компасі, до 310!
Штурвал, 15 градусів вліво! Середній хід! 80 градусів на компасі, до 310!
Дякую, Елдоне.
ПЕРЕДНЄ СОПЛО
Гаразд! Хлопці! Тепер тягніть!
Взяли, ну! Сильніше!
Будь ласка, скажіть, що цим човном ми добираємося до більшого човна.
Ти колись ходив у рятувальні місії?
Ні.
Здебільшого я фарбу зчищаю.
Часом ще готую для хлопців.
Чудово.
Гаразд, ти лізь у каюту.
Маскі. Ервін Маскі.
Ервіне, так.
Річі, відшвартуйся, коли зможеш.
Останнє відоме місцезнаходження "Пендлтона" - тут.
Думаю, коли пройдемо косу, зважаючи на течію,
його віднесло десь сюди. Це за 9,5 км від нас.
Думаєш, Берні проведе нас над косою у таку погоду?
Я ще такого шторму не бачив.
Так, хай лише пильнує, щоб ми не перекинулися через ніс, от і все.
Хвилі на косі такі сильні, що можуть вхопити човен
й перекинути через ніс кілька разів.
Тоді не виживе ніхто. Оце тобі перекидання через ніс.
- Фітце, ми готові? - Спробуй!
Відшвартуватися!
Відшвартовано!
Берні вийшов у море, Ґасе?
Міріам, що ти тут робиш?
Вийшов?
Так, його послав Клафф.
Я хочу з ним поговорити.
- З ким? - З Клаффом.
З вашим командиром. Де він?
Я хочу знати, де Берні. Я хвилююся за нього.
Ми збираємося побратися.
Міріам, інші дівчата так не роблять.
Навіть дружини.
Вони не приходять сюди і не роблять так.
То й що?
Якщо хочеш, напевно, можеш почекати тут.
Послухаєш, що відбувається.
Сідай.
Починається прилив. Нас знесе з мілини.
Треба врізатися в неї щодуху.
Так, іншого способу немає.
Хвиля!
Відчуваєте? Його несе.
Мабуть, стерно втрачено.
Треба уповільнити рух вперед, інакше ми не втрапимо на мілину.
Закрити клапани, вимкнути гребну установку. Ізолювати бойлер.
Треба зберегти все, що в ньому лишилося!
Кажу тобі, Булу. Це проклятий корабель.
Прокляття тут ні до чого.
Станція Чатем, це "СіДжі-36500", як чуєте?
Це станція Чатем. "36500", де ви знаходитеся? Прийом.
Станція Чатем, ми минаємо острів Морріс.
Прямуємо каналом до коси Чатема. Прийом.
Що означає пройти косу?
- Міріам, не муч себе. - Чому?
Чому, Ґасе?
Якщо я буду з ним, я хочу знати.
Ти та дівчина у ведмежій шубі, так?
Так.
Так, це я.
Розкажете мені, як там?
Мілина на тій косі ніколи не буває в одному й тому самому місці.
Течія носить великі океанські хвилі,
які здіймаються, потрапляючи на мілину, і б'ються об косу.
Прилив теж розмиває косу.
Даремно той чоловік послав їх туди пройти косу в такий шторм.
Може, вони повернуться.
А може, заблукають, не допливши.
І не зможуть вийти в море.
Ви ж знаєте Берні, так?
Знаєте, що він там не загубиться.
І знаєте, що він виконує правила.
Так, це ми знаємо.
Ми всі скоро підемо на причал.
Побачимо, чи не можна там чимось допомогти.
Можеш піти з нами.
Міріам. Міріам!
Міріам, будь ласка, повернися.
Міріам!
Перепрошую, ви командир Клафф?
А ви хто?
Я Міріам Пентінен, дівчина Берні Веббера.
Я хочу, щоб ви відкликали Берні.
Та дівчина, про яку він питав. Знаєте, що він хотів просити?
Вашого дозволу одружитися зі мною.
Це справа ваша, його і вашого бога.
Питати в мене - лише формальність. Хай одружується, скільки хоче.
Хіба він не знає?
- Але вам не можна бути тут, міс. - Це Берні.
Коса Чатема прямо по курсу. Прийом.
"36500", це станція Чатем.
Прямуйте, як наказано, до корми "Пендлтона".
Я не почув, станціє Чатем. Умови небезпечні.
Для чого давати нам дозвіл, якщо ви посилаєте його на смерть?
Якого біса?
Ґаутро, вивести її звідси.
Сер, вітер прискорився з 60 до 100 з часу першого виклику.
За годину він стане ураганним.
Ґаутро, у нього є наказ.
Виведи її звідси, а сам марш у ліжко.
Ти надто хворий, щоб бути тут.
"36500", це станція Чатем, переходьте косу.
Повторюю, переходьте.
Вийшовши в море, йдіть прямо на південь.
Радар працює з перебоями, але показує об'єкт
за 16-19 км на схід від мису Мономой, рухається на південь.
Станціє Чатем, це "500".
Прийнято.
Я чула, про що говорять інші.
Ви не знаєте, що робите.
Що-що ви сказали?
Може, це тому, що ви не місцевий.
І не знаєте, як там...
А що, в біса, про це знаєте ви, міс?
Будь ласка, накажіть їм повернутися.
Яким, по-вашому, буде шлюб з береговим охоронцем?
Будь ласка, накажіть їм повернутися.
Ви перелякано прибігатимете сюди щоразу, коли він ходитиме в море?
Будь ласка, накажіть їм повернутися.
Вам тут не місце.
Будь ласка, накажіть їм повернутися.
Забирайтеся звідси! Геть з моєї станції!
І йдіть додому, де вам і місце, міс!
Будь ласка, накажіть їм повернутися.
Геть з моєї станції!
Мілина залишається позаду нас.
Зараз наш єдиний шанс - різкіший поворот, якщо витримає ланцюг.
Але він може нас перекинути.
Добре, хлопче.
Усі відійдіть від ланцюга, хлопці!
Якщо ланка порветься, і ланцюг лопне, вас скосить, як траву!
Починаймо.
- Ми його зрушили! - Так!
Чуєте?
Ось вона, коса.
Ще пару хвилин, хлопці.
Коли малим був я
Казала мені мама
Мені! Тягни, тягни
Тягни щосили
Ми витягнемо Джо
Як вперше дівчину-янкі я зустрів
Була товста й ледача Зі мною!
Тягни, тягни
Ми витягнемо Джо
Тоді зустрів ірландку я
Доводила до сказу Мене!
Тягни, тягни
Ми витягнемо Джо
Тягни, тягни
Прямуємо до кращої погоди
Для мене!
Тягни, тягни
Ми витягнемо Джо
Чуєте, хлопці?
Ми мало що побачимо, ясно?
Тому треба слухати, як хвилі б'ються об косу.
Треба засікати час.
Я почекаю затишшя,
і тоді проскочимо.
Ми в тебе віримо, шкіпере!
Коли будеш готовий, газуй, Берні, добре?
Компас змило!
Фітці! Двигун здох!
- Зараз полагоджу! - Ні, не полагодиш.
У вас п'ять секунд, хлопці!
Він на силі тяжіння, не розуміє, де верх, де низ.
Та знаю я!
Давай, заводь!
Так!
Маскі! Лізь сюди!
Починається прилив.
Він нас перенесе.
Але скажи, що там далі.
Чуєш, Фітце? Ми перейшли косу.
Повертайся на ніс!
Виходжу!
Ми надто пізно повернули!
Треба виграти ще час.
Скажи Сіберту, нам треба 30 градусів у наступні дві хвилини,
інакше не втрапимо на мілину!
Тридцять градусів у наступні дві хвилини!
Тридцять градусів у наступні дві хвилини.
Тридцять градусів у наступні дві хвилини!
- 30 градусів у наступні дві хвилини! - 30 градусів у наступні дві хвилини!
Тридцять градусів у наступні дві хвилини.
Ми дамо задній хід.
Нехай нас виштовхне океан.
Тримайся.
Елдоне, тримайся міцніше.
318!
316!
Вимкнути двигун, як тільки вдаримось об мілину!
312!
Панове, тримайтеся міцніше.
Тримайтеся!
Вимикайте!
Що ж...
Ти це зробив.
Спрацювало, матір вашу, містере Сіберт.
Треба не дати воді залити повітрозабірники на двигуні.
Якщо не стане світла, вимкнуться насоси.
Боюся, ми набираємо стільки води,
що ця вага стягне нас із мілини.
Дивно, що ми не рухаємося, скажи, Елдоне?
Гаразд.
До роботи.
Ми їдемо до котеджу. У вас усе гаразд?
- Привіт! - Тихо мені.
Боже, та помовчте.
Я їхала додому. Мою машину занесло в кювет.
Мені потрібна допомога.
Так, добре. Ми живемо неподалік.
Можемо повернутися. Я подзвоню брату.
Він витягне вашу машину. Сідайте.
- Дякую. - Ви без пальто?
Можете це відсунути.
Ми веземо це в церкву на випадок, якщо хтось виживе.
Я забула пальто на станції берегової охорони.
У вас там чоловік?
Припиніть!
Зараз він не там.
Це Берні Веббер.
Так. Берні - хороший чоловік.
Ми не знайдемо їх без компасу, Берні!
Ми без поняття, де вони!
Тримайтеся!
Ти як там?
Ти цілий?
Мені тут зараз так кльово, Берні!
Я розважаюся!
Готуйтеся!
Розважаюся, як ніколи.
Ось. Давай, бери. Вилазь.
Тримаю, діду!
У нас вимкнулися насоси.
Насоси вибивають запобіжники. Піду перевірю, що там.
Дай сюди ліхтарик.
Ніц у нас не вийде, Булу.
Часом я шкодую, що розумію тебе.
Сіберте, що відбувається?
Ми качаємо всіма насосами, які в нас є.
Ми заблокували запобіжники, щоб насоси їх не вибивали.
Ще сантиметрів 60, доки вода дійде до повітрозабірників двигуна,
і тоді кораблю гаплик.
Господи Боже.
Чуєте це?
Це піднімається прилив, він змиє нас із мілини.
Слухайте, принаймні це дасть нам трохи часу.
Так, містере Сіберт?
Так. Звісно, хлопче.
Так, доки генератори живлять насоси.
Ми виграємо для того, хто нас шукає, трохи часу.
Ти хотів бути головним, Сіберте. Тепер ти головний, так?
Тільки тебе не чекають удома дружина й діти.
Ти сам, як перст.
Завжди ховаєшся унизу. Що тобі втрачати?
Гаразд, годі вже, Брауне.
Мені теж страшно, Брауне.
Я теж не хочу помирати, так само, як і ти.
Просто не бачу сенсу сидіти й говорити про це.
Станція Чатем, це "36500". Станція Чатем, це "36500".
- Чуєте нас? - Чатем, це старшина Бенгс,
"СіДжі-36383".
Плавучий маяк "Поллок", це "СіДжі-36500", як чуєте?
Чому вони нас не чують, Берні?
Ми ж їх чуємо!
Рівень води зависокий, ми не рухаємося вперед.
Станціє Чатем, як чуєте?
Повторюю, ми повертаємося додому.
Станція Чатем, "СіДжі-36383", повертайтеся в затоку Олд.
Плавучий маяк "Поллок", це "СіДжі-36500", як чуєте?
Ми самі.
Ти чув Бенгса по радіо. Схоже, він не зміг вийти в море.
Повертаймося, шторм сильнішає.
Треба повертатися, Веббере.
Слухай, Берні, ми вже зайшли далі, ніж усі вважали за можливе.
Може, Річі правий. Може, треба повертатися.
Сила вітру - від восьми до дев'яти.
Повторюю: сила вітру від восьми до дев'яти. Сильний снігопад.
Ти чув Бенгса по радіо!
У нас нема компасу! Нема як зв'язатися з ними!
- Ти... - Що? Що? Що я, Річі?
Я доправив нас аж сюди, хіба ні?
Не Бенгс чи Клафф, чи хтось іще. А я!
Ми зробили це, Річі.
Хочеш розвернутися?
Ні. Ні, не зараз. Ми надто далеко зайшли.
І ми їх не кинемо.
Доки я тут головний.
Просто виконуй свою роботу.
Чуєш, Фітце? Вимкни світло, Фітце.
Попливемо в темряві.
Так легше помітити світло з "Пендлтона".
Стережіться!
Повертайся сюди!
Фітце! Тягни сюди свою дупу!
Я шапку загубив!
Ти в нормі?
Так.
Просто стомився.
Ходімо.
Ви, діти, ідіть пограйтеся в спальні.
Можете почекати з ними, міс, доки я подзвоню брату.
Дякую.
Називайте мене Міріам.
Як думаєте, мама не буде проти, якщо я ввімкну радіо?
Берегова охорона Бостона, це "Юнімак".
Ми зараз біля "Мерсера", допомагаємо "Якутату".
Четверо моряків "Мерсера" зістрибнули з палуби. Усі загинули.
Повторюю, загинуло четверо людей.
У кількох членів екіпажу переохолодження.
Ми почекаємо світанку і спробуємо врятувати решту. Прийом.
Нема чого слухати всі ті балачки, Міріам.
Краще вчися жити, не знаючи.
Скільки ви з Берні вже одружені?
Ми...
Ми ще не одружилися.
- Не знаю, чи зможу я... - Я ж кажу, Берні - хороший чоловік.
Рік тому він і ще дехто спробували вийти в море,
щоб врятувати мого чоловіка Арні й екіпаж "Лендрі".
Вони рибалили в Мономої біля Нантакет Саунд,
коли шхуна почала набирати воду.
А ніч була така сама, як сьогодні.
Ходімо. Треба їхати.
Брат уже виїхав, зустрінемося на півдорозі.
Мені треба в котедж. Ходімо, діти.
Бо люди сказали: сядь
Сядь, ти розгойдуєш човен
Бо люди сказали: сядь
Сядь, ти розгойдуєш човен
Диявол затягне тебе під воду
За штани на саме дно
Сядь, сядь, сядь
Ти знаєш, хто це?
Берні був не винен, Карле. Ніхто не винен.
Вона теж могла б звинуватити тебе.
У чому?
Це ти сказав їм, що там є ще один корабель.
Вони там через тебе, так?
Фітце. Увімкни прожектор.
Повірити не можу, ми його знайшли. Ви подивіться.
Ми запізнилися.
Це корабель-привид.
- Ви це бачите, сер? - Так.
- Бачите того хлопця? - Так, я його бачу.
Я й досі не вірю.
Куди він, у біса, йде?
Раді вас бачити, хлоп'ята!
Як ми розмістимо їх усіх на цьому катері?
Він розрахований лише на 12, включно з нами.
Але це просто правило, так?
Скільки на нього влізе?
20, максимум 22.
Зачекайте!
Вони спускаються.
- Скидай трос! - По лівому борту!
Давай!
Давай! Я тебе тримаю!
Ми тебе спіймаємо!
Маскі, давай сюди!
Давай!
Хапайте його!
Ви знаєте, куди їхати, міс?
Думаю, так.
Дякую за допомогу, містере Нікерсон.
Так.
Знаєте...
Берні там не через мене.
Так, я знаю.
Робота Берні - виходити в море, так?
Як я можу звинувачувати в цьому вас?
Ось так, повільно. Не кваплячись.
Ти зможеш.
Піте, твоя черга.
Але лізь помаленьку. Легше, легше.
Давай!
Треба йти, ми нікого не покинемо!
- Елдоне, давай на драбину! - Швидше, їх треба спустити!
Корабель тоне! Треба тікати з нього!
Швидше!
Елдоне? Як ти?
Мені страшно.
Тут нагорі буде значно страшніше без нас.
Слухай мене!
Елдоне.
Лізь відразу за мною.
Якщо зможу я, зможе кожен.
Давай!
Тайні!
Тайні! Тайні, тримайся!
Гей!
Елдоне. Елдоне!
Елдоне, поглянь на мене!
Поглянь на мене!
Коли я скажу "стрибай", відпускайся.
Готовий?
Стрибай!
Ти цілий?
Ми настільки важкі, що ледве можна кермувати.
Сер, вони кажуть, на борту ще душ сім чи вісім.
Може, відвеземо цих
і повернемося за рештою.
Ми не можемо покинути їх тут самих.
Корабель скоро потоне.
Виживемо всі, або всі загинемо.
Ясно?
Ви молодець.
Ви маєте йти з корабля останнім, капітане Сіберт.
Останній!
Чуєш, Фітце?
Вимкни прожектор, добре?
У нас був радіоконтакт із "МакКалоу".
Вони сказали, що втратили чотирьох, але решту врятували.
Капітан "Поллок Ріп" передав, що вони...
Містере Клафф!
Це "36500"! Це Берні!
Ось, по радіо.
Станціє Чатем? Станціє Чатем, як чуєте?
"СіДжі-36500", це станція Чатем. Веббере, це ти?
Так, сер, це я. Берні.
У нас на борту 32 врятованих
з танкера "Пендлтон", сер.
Станціє Чатем, як чуєте?
"36500", це станція Чатем.
Ви сказали, у вас на борту 32 врятованих?
Вони їх врятували. Врятували 32 душі!
Так, сер, 32.
Сер, ми втратили компас, тому не знаємо, де ми.
Але ми спробуємо повернутися додому.
- Без компаса не повернуться. - Не в таку погоду.
Вони не повернуться.
Ви втратили компас, Веббере.
Відбій, "36500", це плавучий маяк "Поллок".
Не пливіть до берега.
Ми за 8 км на північний схід від останнього місця "Пендлтона".
Прямуйте до нас. Прийом.
"СіДжі-36500", це станція Чатем.
Пливіть до маяка "Поллок" і висадіть усіх врятованих. Прийом.
Що вони там знають, так?
Скажи, Річі?
"СіДжі-36500", як чуєте?
Якщо вони знають, де вони,
хай хтось скаже, де я,
бо я без поняття, де ми зараз.
Веббере, як чуєш?
Я не піду далі в океан. Ні.
Це станція Чатем. Як чуєте нас?
Ми зняли вас усіх з корабля,
тому нізащо не висадимо на інший.
"СіДжі-36500", це станція Чатем.
Веббере, наказую пливти 8 км на північний схід,
і висадити всіх врятованих на "Поллок"...
Схоже, він вимкнув радіо, містере Клафф.
Він вирішив діяти самостійно.
Берні Веббер.
Хто б міг подумати?
Як вони знайдуть дорогу додому?
Він, напевно, вимкнув радіо.
Бідолашні хлопці.
Повірити не можу в те, що коїться.
Решта в машині.
- І світла не стало. - Як вони знайдуть дорогу?
Світла не стало.
У всьому містечку. Вибило світло.
Ще гірше, ніж торік.
Їм нізащо не вибратися.
Ходімо на причал.
Як ви знайшли нас без компаса?
Просто пливли за сезонною течією.
Нам просто пощастило.
Так.
Пощастило.
То ви знаєте, як повернутися додому?
Якщо чесно, не дуже.
Щойно не послухався усіх своїх керівників,
а вони не знають, де ми, тому треба щось придумати, так?
Коли я плив у море, вітер дув зліва від мене.
Мабуть, якщо він дутиме справа від мене, це й буде наш напрямок.
Просто будемо пливти на світло на березі. На все світло на березі.
Ми у ваших руках, капітане.
Слухайте мене уважно!
Я доведу катер до берега.
Хай нас несе, доки кудись не приб'є.
Шторм вщухає, хлопці,
тому шукатимемо світло на березі, хай воно нас веде.
Навіть якщо доведеться допливти аж до мису Нобска, хай так.
Нам треба знайти суходіл.
Важкий був день, так, хлопці?
Важкий.
Ще й який.
Але ви не втрачайте надію.
Це хороший катер. Він нас вивезе.
Ми доставимо вас додому, чуєте? Ми всі повернемося додому.
Ми з вами, шкіпере!
Так!
Увімкніть фари! Як вона!
Швидко, увімкніть фари!
Вмикайте фари! Усі!
Вмикайте!
Більше світла, щоб вони нас побачили!
Здається, ми пройшли косу.
Мабуть, нас переніс прилив.
Річі, ти це бачиш?
Фітце!
Увімкни прожектор!
Дивіться, ви це бачите?
Це вони?
Молодець, Берні!
Ти зміг, Веббере!
Молодчина, Веббере!
"36500" зараз швартується біля причалу Чатема.
Здається, там 32 врятованих, сер. Повторюю, з ними 32 врятованих.
Ось так.
Кидай, синку.
Молодець, Берні!
Допоможіть їм.
Радий вас бачити. Піднімайтеся.
- Легше. - Ми вже й не сподівалися вас бачити.
Цей хлопець замерзає. Дайте пальто.
Ідіть всередину. Там тепло.
Ходімо в будинок.
Наступний. Давайте.
Молодець, капітане.
Так тримати, Берні.
Веббере.
Берні.
Ходімо додому.
Плани на 16 квітня не змінилися?
- Ні. - Ні.
Я попросила Клаффа замість тебе.
Він сказав, це просто...
Просто формальність.
Тепер я це знаю.
Те, що зробили Берні Веббер, Річард Лівсі, Енді Фітцджеральд, Ервін Маскі
у ніч 18 лютого 1952 року, і досі
вважається найбільшим порятунком в історії берегової охорони.
Берні з Міріам одружилися в день, який вона запланувала.
І прожили в шлюбі 58 років, до смерті Берні в 2009 році, у 81 рік.
Усі четверо берегових охоронців отримали золоту медаль
за свої героїчні дії в порятунку життя.