Vad fan vill du?
Released on www.DanishBits.org
Vill du berätta hur du fick blåmärkena?
Inte direkt.
Är du rädd att du inte ska få tillbaka dina barn?
Jag börjar undra om jag borde vara mer rädd för att få tillbaka dem.
Jag förtjänar inte att vara deras mor.
Jag kanske inte förtjänar mer än det jag fick.
Jag tänker ge dig en fribiljett.
Inget du säger nu ska påverka min rekommendation om vårdnaden.
Du har mitt ord på att det här är utanför protokollet.
Varför gör du så?
Tro det eller ej, men jag försöker hjälpa dig.
Det kan jag inte utan sanningen.
- Jag utsatte henne för fara igen. - Vem då? Deva?
Var hon hemma? Vad hände?
- De var ute efter mig. - Vilka var ute efter dig, Carrie?
Du vill ha sanningen. Jag är en lögnare.
Jag ljög för min familj. Jag ljög för min man.
Gordon... Han ljög aldrig.
Hans sanning är den enda jag har kvar.
Han ägnade hela sitt liv åt att bekämpa korruptionen i den här stan.
Du känner att du måste fullfölja för att han offrade sig för dig.
- Det är inte så enkelt. - Hjälp mig då.
Hjälp mig att förstå.
Vad är sanningen? Carrie, hjälp mig...
Att jag aldrig har slutat älska en annan!
Jag vet. Jag måste lägga ner den här kampen.
Nej. Du måste avsluta det du har påbörjat.
Vad är du för en psykiater?
Det här är inte psykiatern som talar. Det är pappan i mig.
Om du inte försonar dig med det här-
- kan du inte vara föräldern som dina barn behöver.
Se till att avsluta det.
- Var är mitt knark? - De tog allt.
Vilka gjorde det?
Lät du Calvin Bunker ta mitt knark?
Du lät Calvin Bunker ta mitt knark!
Hej, det är Veronica.
Du försvann iväg i morse.
Nåväl, jag spårade upp offret för sexövergreppet.
Hon sa rätt saker, men min skitsnacksdetektor piper.
Jag åker tillbaka till hotellet.
Ring mig så berättar jag mer om...
Hotellets kameror visar när Dawson lämnar fastigheten-
-strax före lunchtid igår.
Alla tillgängliga poliser letar efter henne. FBI sätter ihop en styrka.
Hon kommer inte att leva så länge.
- Vi måste hitta henne nu. - Hur då?
Jag har jagat det här aset i flera månader-
-och jag slår bara huvudet i väggen.
Flickan, då? Hon som tände eld på sig själv?
Gail Wescott.
Vi sökte igenom hennes lägenhet utan att hitta nån koppling till Bode.
Jag har begärt ut hennes samtals- register, men det tar några dagar.
- Har du kvar telefonen? - Ja, det som finns kvar av den.
- Den minen har jag sett förut. - Jag behöver din hjälp.
Vissa saker förändras visst aldrig.
- Precis som i gamla tider. - Du är ju expert på gammalt.
- Vänta nu. Jag känner igen dig. - Ursäkta mig?
Du och jag låg i eldstrid ihop mot ukrainska gangstrar i stålverket.
Rättelse: Jag låg i eldstrid medan du låg på golvet-
- och gnällde om ditt jävla ben. Vad är det i påsen?
En mobiltelefon. Jag behöver samtalshistoriken.
De senaste dagarna.
Det finns nog inte mycket att jobba med där...
Kanske inte för polisteknikerna.
- Hänger det ihop med Bowmanflickan? - Ja.
Ge mig 15 minuter.
- Var är min dator, Sugar? - Där du lämnade den.
Den hämtar inte sig själv.
Helvete!
Jag är inne.
Värmen stekte mycket av internminnet-
- men det fanns tillräckligt med data för att rädda ESN och hacka loggen.
Jag vet inte vad du säger, men jag har saknat att höra dig säga det.
När tände flickan eld på sig?
- Klockan 07.00. - Ringde hon några samtal på morgonen?
Fem stycken strax innan hon tände på.
- Samtliga till samma nummer. - Bode.
- Ge mig numret så spårar vi det. - Redan gjort. Häng med i svängarna.
Det tillhör Kim Newton. Är hon bekant?
Nej, men hon känner säkert Bode.
- Adressen. - Tack.
Vem fan släppte in dig här?
Jag letar efter Calvin.
Du är visst även ute efter att få spö.
Mr Bunker tog nåt som inte tillhör honom.
- Min chef vill ha tillbaka det. - Jaså?
Du kan hälsa Proctor att han kan dra åt helvete.
Vi tänker stänga ner hans verksamhet.
Jaha...
Jag förstår.
Du är FBI-agent.
Ja.
Och du är en seriemördare.
Jag dödar dem inte för att jag vill det, förstår du.
Jag vet. Du dödar dem för att du är sinnessjuk.
- Allt är väl relativt? - Nej, inte direkt.
Du tror att Satan talar med dig.
Satan finns inte, alltså är du sinnessjuk.
Du är visst inte rädd för mig?
Ta det inte personligt.
Jag har kikat bakom skynket en gång för mycket.
Skynket?
Ja, som i "Trollkarlen från Oz".
Det visar sig att den store, mäktige trollkarlen bara är rökridåer.
En inbilsk gammal stöt med några trolleritricks.
- Vet du vad jag tror? - Vad då?
Du har nog gripit tillräckligt många trollkarlar för att undra-
- om de kanske vet nåt som inte du vet.
Att det kanske finns andra sanningar än de du intalar dig själv.
De sanningarna har förstört dig så grundligt-
- att du inte ens vet när du ska vara rädd.
Det stör dig att jag inte är rädd.
Det gör att du känner dig impotent, mindre mäktig.
- Du kan inte profilera mig. - Det behöver jag inte.
Jag har redan fått tag på dig.
Jag gillar dig, Veronica.
Men du tänker fortfarande skära ut mitt hjärta.
Ja, det tänker jag.
Ser du vad jag menar?
Helt jävla sinnessjuk.
Vad är det?
Jag fick precis ett anrop om en handfull döda killar i Calvins gäng.
- Var det Calvin, tror du? - Nej, det är hans killar.
Men jag tror att brödraskapet drar ut i krig.
Jag vill inte oroa mig för er när jag tar itu med Calvin.
Ni är inte säkra i Brocks hus längre.
Jag pratade med en vän i Dade County, en pensionerad polis.
Han har ett ställe i Turnberry Isle.
Du och Hank kommer att vara säkra där tillsvidare.
- Det blir inte långvarigt. - Du fattar inte.
Vart vi än flyr - så länge Calvin andas släpper han mig inte.
Ja, det är jag. Jag pratar med ditt jävla talsvar igen.
Det här är din sista chans. Säg var fan du är-
- annars svär jag inför Gud att jag ska krossa...
Ring upp mig.
Fan...
Tror du verkligen att jag accepterar det här?
Din dumma slyna. Det här accepteras för helvete inte!
Jag ska fan i mig göra slut på dig!
Jag ska slita ut dina jävla lungor och strypa dig!
Calvin?
- Hallå, Martin. - Vad fan gör du?
Herrejesus...
Din dumma satans guling!
Senator Mitchum. Tack för att ni kom.
Om det inte vore viktigt hade du bara ringt.
Så... vad gäller saken?
Vi har lite komplikationer.
Vi har inte råd med komplikationer. Inte med de här människorna.
Då vaknar vi upp strypta av våra egna tungor.
Jag vet. Det är därför jag är här.
- Har du produktionsproblem? - Produktionen går enligt schemat.
Jag har... personalproblem.
Det är polisen! Hallå?
Ska vi kolla baksidan?
Det är öppet.
- Får vi sällskap? - Senare.
Jag är inte klädd för det.
Jag skulle behöva nåt att dricka.
- Vad vill du ha? - Whiskey, tack.
Ska du tvinga mig att dricka mitt sista glas genom ett sugrör?
Om jag lossar på repen försöker du fly.
Då måste jag spöa dig för att få upp dig på bordet igen.
Och vad skulle grannarna säga?
- Ingenting. Jag kollar övervåningen. - Okej.
- Vilka är det som kommer? - Det är bara några vänner.
- Ni ska ha en ritual. - Ja.
- Det var inget på övervåningen. - Hon har varit här.
Fan också. Hon är inte här nu.
Jag undrar om det finns en källare.
Satan sa inte åt dig att döda mig. Jag kom bara hit.
Jag kan inte låta dig leva.
Jag kanske kan ansluta mig till er, och dyrka med dig och dina polare.
- Nej. - Varför inte?
Satan finns ju inte. Jag är rätt säker på att du sa det.
Det finns inget mer irriterande än en psykopat som för sokratisk dialog.
Vad gör vi nu?
Vad är det som är fel?
Du...
Du ser förtjusande ut.
Ledsen, Kim. Jag tänder inte på tjejer.
- Mitt namn är Lilith. - Nej, det är det inte.
Du frågade mig hur sexet var när jag träffade Declan.
Det var översinnligt.
Som om han intog min själ.
- Det var våldtäkt. - Nej.
- Du var ett barn. - Och han gjorde mig till kvinna.
Hennes bil.
- Va? - Hennes bil är därinne.
Hjälp till här.
- Är det hennes bil? - Ja.
- Det är blod här. - Fan.
- Du, Hood. - Vad är det?
Diprivan. Märkesnamnet på propofol. Skiten som dödade Michael Jackson.
- Vad används det till? - Bedövning.
Vad fan gör det i ett garage?
Brock. Hallå där.
Mördare, våldtäktsmän, knarklangare.
De går fria på grund av dig.
Nej, det är Proctor. Han hotade mig.
Jag svär inför Gud, han hotade...
Du är för helvete distriktsåklagare.
Han... Han hotade min familj.
Jag har tre barn. Snälla, gör inte så här.
Jag vill veta om allt som Proctor är insyltad i.
Jag vet bara det han vill.
- Du ljuger. - Nej. Nej, vänta.
Vänta, vänta...
Förra veckan... Förra veckan...
tvingade han oss att beslagta akter från flygplatsens kontrolltorn.
Varför då? Vem var det som flög in?
Emilio Loera.
Loera?
Han är högt uppsatt inom den colombianska kartellen.
Säljer Proctor till kartellen?
Jag vet inte! Om jag hade vetat nåt skulle jag ha sagt det!
- Kör hem. - Va?
Du har sagt upp dig.
Hämta dina barn och stick iväg långt som fan från Banshee.
Hallå... Hood?
Yrseln kommer i vågor.
De måste ha drogat oss.
- Kan du röra dig i dina handfängsel? - Nej.
Inte jag heller.
- Vad är det här? - Jag vet inte.
Det är nån sorts källare.
Givetvis...
Såg du honom?
- Han besökte mig häromkvällen. - Vem då?
Bode.
Såg du honom?
Varför i helvete sa du inget?
Jag vet inte. Jag kanske blev uppskrämd.
Han slog ner mig och när jag vaknade höll han en kniv mot min hals.
Han kunde ha dödat mig där, men det gjorde han inte.
Han ville att jag skulle bevittna det.
- Vad då? - Det vet jag inte.
Men jag antar att vi snart får veta det.
Dawson kom förmodligen hit och fick samma behandling.
- Hon kanske fortfarande är kvar. - Om hon inte redan är död.
Jag applåderar ansträngningen, men du tar dig inte ur handfängsel av stål.
Det är länkarna man bearbetar.
Om man har tur finns det en defekt.
- Försök med dina igen. - Okej.
Min högerhand är lite lös.
Det krävs bara lite mer hävstångskraft.
De är massiva. Sluta.
Hood. Hood! Sluta!
Se på mig. Ge upp, okej?
Vi kommer inte härifrån.
Vet du vad som suger med det här?
Förutom det faktum att vi kommer att dö...
Jag fick aldrig bli den sheriff jag ville bli.
Jag väntade så länge. Jag väntade på att en sheriff skulle dö-
- och sen fick jag vänta på att du skulle bränna ut dig - som du gjorde.
- Ta inte illa upp. - Det gör jag inte.
Jag är väl inte världens charmigaste kille.
Jag retade upp en del folk och jag kan inte fjäska.
Det ligger inte i min natur...
men jag har aldrig varit rädd för att bekämpa den-
-som hotar harmonin i min stad.
Jag ville bli den där killen...
Killen som fick folk att känna sig trygga.
Och det har jag inte gjort.
Du... Får jag fråga dig en sak?
- Det blir för sista gången. - Vad är det?
Vem fan är du?
På riktigt. Vem är du?
Jag vet att du har många hemligheter.
Vi ska inte köra den där fördömda män bekänner sina synder-skiten.
- Det är precis vad vi ska göra. - Nej.
När som helst öppnas den där dörren och det kommer in nåt väldigt otäckt.
Vill du inte möta det här med rent samvete?
- Håll käften nu. - Kom igen, Hood.
Svara bara på min jävla fråga!
- Släpp det, Brock! - Nej, jag vill veta!
Vad gör du här? Varför blev du snut?
Jag är ingen snut! Jag har aldrig varit nån jävla snut!
Va...? Vad betyder det?
Jag är inte Lucas Hood! Jag såg honom dö.
Jag tog hans plånbok och blev honom.
- Det är inte möjligt. - Jag är en lögn, Brock.
Jag är en bluff. Jag var tjuv.
Inte bara tjuv, jag är en jävla infiltrationsspecialist.
Diamanter, guld, konst. Vad som helst - jag fixade det.
Ställena ingen tog sig in på - där tog jag mig in.
Jag hade bra flyt, men jag åkte fast och fick avtjäna 15 år.
Nej. Du jävlas med mig.
Lägg av. Är du en gammal brottsling? Nej.
- Det stämmer. - Nej.
Vilka fler vet om det här? Visste Siobhan?
Ja, i slutändan.
Varför gjorde du så?
Varför kom du hit och låtsades vara snut?
Jag vet inte...
När jag släpptes... hade jag ingenting.
Vem jag än var innan fanns inte mer.
Jag var ingen alls.
Det enda jag visste var att jag behövde vara nära...
den enda personen som verkligen kände mig.
- Carrie Hopewell. - Ana.
Hon var allt jag hade.
Så när jag släpptes...
spårade jag upp henne och åkte dit.
Och hon hade Gordon och barnen och ett liv.
- Det stämmer. - Herregud...
Och jag blev sheriffen.
Men det är du inte. Det var du inte.
Jag gick upp varje dag och tog på mig uniformen.
Till slut tog lögnen över.
Jag trodde på den. Jag var sheriffen.
Jag var snut och jag gillade det.
Jag älskade det, fanimig.
På nåt sätt... På nåt sätt kändes det bara rätt.
Det finns inget som är rätt med det du gjorde!
Det är motsatsen till rätt, ditt svin!
Jag trodde på dig.
Jag litade på dig och följde dig.
- Jag dödade för dig. - Nej.
Nej, du dödade för din egen skull. Jag visade bara vägen.
En brottsling. Det är ju obetalbart.
Jag var biträde till en brottsling!
Herregud...
Herregud.
Nu förstår jag det. Alltihop.
Jag är så dum.
Om du inte är Lucas Hood... vad heter du då?
Sheriff Lotus.
Det är trevligt att se dig igen.
Och dig.
Dr Quick säger att du är vän till agent Dawson.
Det stämmer.
Om du gör henne illa tänker jag döda dig, din jävel.
Ni ska få vara med om nåt speciellt ikväll.
Ska du manipulera ännu en flicka till att bränna ihjäl sig?
- Gail var rättrogen. - Nej.
Hon var en förvirrad, sårbar flicka som du manipulerade för nöjes skull.
Det verkar som om ni blir mina gäster ikväll.
Saken är den att vi har en klädkod.
Dr Quick ska få utöva sin magi-
- och göra er mer anpassade till familjen.
Du bröt dig in på mitt kontor.
Du stal min kamera.
Jag måste säga att jag hoppades på att vi skulle ses igen.
Samla er, allihop. Det är snart dags att börja.
Vi har en oväntad offergåva ikväll.
Jag tror att han blir belåten.
- Ära vare Satan - Må Satan vara med er
Ära vare Satan
Oroa dig inte, sheriffen. Det här gör inte alls ont.
Nåja, kanske lite grann.
Nu är det dags.
Ära vare Satan och Belial och de onda andarna
Som det var av begynnelsen, nu är och ska vara, från evighet till evighet
Nej! Håll dig borta från mig, för helvete!
Håll dig borta, för helvete!
Amen. Ondo ifrån oss fräls utan Frestelse i icke oss inled
Äro skyldiga oss dem förlåta vi ock såsom
Skulder våra oss förlåt och
Idag oss giv bröd dagliga vårt Jorden på ock så himmelen i såsom
Vilja din ske
Rike ditt tillkomme Namn ditt varde helgat
Himmelen i är som Vår Fader
Du måste inte göra det här...
Men... jag vill verkligen göra det.
Hallå där!
Du kan inte göra mig illa. Det tillåter han inte.
Jaså?
Då har han inget emot att jag gör så här.
Vad är det som är så roligt?
Du har ingen aning om hur obetydlig du egentligen är.
Då är vi två om saken.
Declan!
Hood!
Är det mannen som dödade min systerdotter?
Ja.
Tack.
Gör dig inte besväret.
- Job. - Du kom ihåg.
Jag har pengar, Job.
Gott om det. Du har ingen aning.
23,62 miljoner, utöver de 5,2 miljonerna i schweiziska franc-
- som du har gömt undan på Caymanöarna.
Eller som jag borde säga - du hade.
Vad har du gjort med mina pengar?
Det är inte dina pengar längre.
Vad vill du?
Vad jag vill?
Jag vill ha tillbaka 20 månader av mitt jävla liv.
Det var inte personligt.
Men du har rätt. Jag förrådde dig.
Vi kan lägga det förflutna bakom oss.
Tänk dig vad du och jag kan göra...
20 månader!
20 månader att planera alla saker-
-jag skulle göra när jag kom ut.
Alla saker jag skulle göra...
med kräket som satte mig där.
Men jag har sen dess skådat ljuset.
Att sudda ut ditt värdelösa liv ger mig inte tiden tillbaka.
- Så du tänker inte döda mig? - Nej.
Jag tänker döda mig.
Du ville jävlas med den bästa.
Nu är du den bästa.
Nu är du Job.
Varje gång nån letar efter mig kommer de att hitta dig.
Vartenda system jag har knäckt.
Varenda organisation jag har infiltrerat.
Varenda dollar jag har stulit...
Dina fingeravtryck finns på allt nu.
Mossad, Folkrepubliken, Onkel Sam, och otaliga motbjudande terrorister-
-har alla ett horn i sidan till dig.
Jag har precis gjort dig berömd.
Jag får för mig...
att du blir lättare att hitta än jag var.
Ha ett härligt kort liv, ditt kräk.
Vänta, Job. Du kan inte göra så här mot mig!
Job!
---===DBRETAiL===---