Vær så snill...
Heia Charlie! Slå ham!
-Se bak deg! -Jeg kan ikke se på.
Deva, jeg vil gå hjem.
-Deva. -Gjør hva du vil. Jeg blir her.
Ok, jeg stikker.
Drit i dette! Nå slåss vi på ordentlig.
Andre runde!
-Hva faen gjør du her? -Jeg har noen som kan finne Cheyton.
-Men det blir dyrt. -Jeg skaffer pengene. Ring tipseren.
Hood.
Jeg burde ha skutt da jeg hadde sjansen.
Det er vanskelig å riste av seg fortiden, det vet jeg.
Oberst Douglas Stowe... Faen!
Er det ikke bedre å bruke opptaket?
Nei, stemmegjenkjenningen kan avsløre de fleste forfalskninger.
Oberst Douglas Stowe... Men ikke min.
-Flott. Er vi klare, da? -Langt ifra.
Basen ser lik ut som forrige gang du kikket.
Noe er galt.
-Nervene dine. -Jeg blir aldri nervøs.
-Vil du vite hva jeg tror? -Du vet svaret.
Det er bare én måte å fjerne tvilen på.
Og det er ikke å sitte her og rive deg i håret.
Skriker du, så dreper jeg deg.
Er det noen flere i huset?
Kom.
Jeg løfter mine øyne mot fjellene. Hvor skal min hjelp komme fra?
Min hjelp kommer fra Herren, himmelens og jordens skaper.
Han vil ikke la din fot vakle, din vokter vil ikke blunde!
Se, han blunder ikke og sover ikke, Israels vokter.
Mine søsken, hvis en av dere blir grepet i et feiltrinn,-
-må dere som har Ånden, hjelpe ham til rette.
Velkommen, Kai.
Gjør det med et ydmykt sinn og pass deg, så ikke du også blir fristet.
De som tror de er noe selv om de ingenting er, bedrar seg selv.
Hver og en skal bedømme det han selv har gjort,-
-og få ros for sin egen innsats, ikke for det andre har gjort.
For enhver skal bære sin egen bør.
Han er 193 cm høy og tatovert. Utrolig ingen har sett ham.
Ok, ta kontakt hvis du hører noe. Takk.
-Noen alarmer? -Nei, sir. Det er stille i dag.
Emily Lotus. Legg igjen en beskjed.
Hei, det er meg igjen. Jeg har ikke hørt noe fra deg, så...
Du vil nok ikke snakke med meg nå, men jeg har tenkt på oss.
Takk. Ring tilbake så fort som mulig.
Vennen vår fra Philadelphia sier at du misforsto tilbudet.
-De har handlet fra konkurrenten vår. -Jeg har alt godkjent vilkårene.
Vi stopper salget til salvadoranerne. Forstått?
-Onkel, tenk deg om... -Er det forstått?
-Vet onkelen din at du er her? -Det angår ikke deg.
Hvorfor snakker jeg med niesen til den som stoppet handelen?
-Jeg vil rette opp feilen. -Hvorfor skulle jeg kjøpe av deg?
Alt annet er idioti. Det ryktes at Frazier prøver å knuse dere.
Dere har mistet grepet på salgsstedene deres.
Om noen uker er det over for dere.
Jeg kan hjelpe dere tilbake.
Kan du?
-To kilo i uka à 7000 dollar. -4000 per kilo!
6000. Eller kanskje du kan overtale Frazier?
Dere skal jo være gamle kjente.
Jeg liker deg,chica. Det gjør jeg virkelig.
Men hvis du lurer meg, må onkelen din skrape deg opp fra bakken.
Jeg ser fram til et langt og givende samarbeid, mr Morales.
Hector.
Jeg har overvåket FBIs arbeid.
Cheyton er fremdeles forsvunnet.
Men ikke sheriff Hood.
Avdelingssjef Ferillo har levert en formell klage.
Har du overvåket Camp Genoa?
-Hørte du hva jeg sa? -Ja. Drit i Ferillo.
-Har jeg grunn til å være bekymret? -Det har vi alle.
Jeg vil utsette det.
Basen stenger i slutten av uka.
Det er nå eller aldri, Job.
-Aldri, i så fall. -Hva?
Jeg har sett hver eneste side av deg.
Uforsiktig, sprø og sta. Men aldri dette.
Du er ute på dypt vann og kommer til å trekke oss andre ned.
Vi gjennomfører jobben. Og vi gjør det i kveld.
Lykke til.
Job.
Du spurte hva jeg trengte.
Akkurat nå trenger jeg dette.
Ok. Jeg skal bare pynte meg.
Best å være fin på politibildet.
Hold den fast.
Sånn.
-Du er ikke redd for meg. -Nei.
Det burde du være.
Jeg har begravd mann og barn. Jeg har ingenting igjen å leve for.
-Hun blir ingen skjønnhetsdronning. -Takk...
Hvordan går det med ham? Ikke vær redd, han stiller opp.
-Har servitrisen kommet? -Nei, ikke ennå. Men hun kommer.
Håper hun er i form. De oppfører seg som noen småtyver.
-Du bekymrer deg for mye, Job. -Noen må gjøre det.
Da skal vi se.
Bra.
Hei, Beaty. Hva er det?
Hva? Hvor er hun?
-Er det rett sted? -Ja.
Kan jeg overtale deg til å vente her? Da så.
-Deva! -Hva faen?
-Vi skal hjem. Nå. -Hva gjør dere her?
-Hun skal ingen steder. -Jaså, så dere bryr dere plutselig?
-Jeg blir her! -Dere hørte hva hun sa.
Dette er min eiendom, gamling. Kom deg til helvete vekk. Nå.
Nå trekker vi pusten og tenker oss om.
Du burde ikke ha gjort det der.
-Gordon! -Nei, vær så snill!
Hold kjeft!
-Tør du trekke av? -Jeg dreper deg.
Slutt å snakke, og gjør det, da.
Jeg lover at jeg skyter deg, din jævel.
Trekk av, da.
Legg ned våpenet.
Deva, kom hit!
Det er ordføreren!
Går det bra?
-Jeg spiser ikke ute så ofte. -Det er lenge siden for meg også.
Jeg hadde glemt hvor vonde høye hæler er.
-Du er vakker, Emily. -Det er lenge siden jeg hørte det.
Takk.
Skål for at vi forlater komfortsonen.
Du har et vakkert smil. Det får du nok ikke høre så ofte.
-Nei, det stemmer nok. -Jeg har også vært innelukket.
Niesen din, Rebecca... Hvor lenge har hun bodd hos deg?
Ikke så lenge.
Hun hadde problemer og trengte veiledning.
Men det er nok på tide at hun flytter.
Det er nok best.
Er det sånn folk pleier å gripe inn med tenåringene?
Jeg håper at andre også har det så gøy. Stor eller liten?
Ingen av delene.
-Vi gjorde en god jobb. -Ja, det gjorde vi.
-Hvor har du vært? -Jeg har vært ute på en kjøretur.
Det er uklokt å teste grensene mine.
Det skulle jeg ikke drømme om.
Du er tom for bensin.
Så..?
-Ses vi? -Ja.
-God natt. -God natt.
Du kan ta min manns pickup. Jeg har ikke kjørt den siden han døde.
Du kan ikke gjemme deg for de døde.
Er det ikke det du gjør?
Lisa, er du der?
-Du løy for meg. -En nabo ser til meg iblant.
Få ham vekk.
Der er du jo. Margaret har dekket på til tre.
-Nei takk. -Det er hennes berømte kylling.
Nei, sa jeg.
-Er alt i orden? -Ja, jeg trenger bare å være alene.
Beklager.
-Ok. -Takk.
Nei...
Nå setter vi i gang.
Sugar, våkne.
-En gang til. -Vi har gjort det seks ganger.
Og vi skal gjøre det en sjuende gang, hvis du kan telle så langt.
Hood.
Du.
Carrie. Fornøyd nå?
Nei, vis meg kameraene fra Genoa i sanntid.
Sanntid...
-Og så loopen. -Ok, noe annet?
Ja, jeg plasserer kameraer ved inn- og utganger.
Jeg tar ingen sjanser.
Hvis du ser noe som ikke skal være der, åpner du kjeften og hoier.
Tre, to, en.
-Er alle klare? -Ja.
Da setter vi i gang.
Endelig litt ro og fred.
Sprengstoff på plass.
-Vær så god, Sugar. -Jeg kjører den ut.
Den gir ikke etter!
I helvete!
Faen!
Ok. Intet nytt fra vestfronten.
-Det var den enkle delen. Vi er inne. -Ok, jeg er på vei ned.
Følg meg.
Da går vi.
Det ser bra ut.
Oberst Douglas Stowe.
Det er klart.
Du har tre minutter på deg.
Korridoren til datarommet er åpen. Fortsett framover.
Når jeg har startet algoritmen, har dere tolv minutter på dere.
-Klar når som helst. -Klar...
Tre, to, en. Gå!
Vær så snill!
Hva i..?
Faen! Job trenger hjelp i datarommet. Nå.
Er det noen som hører meg?
-Er det noen som hører meg? -Jeg rekker det ikke.
Hva faen driver han med?
Hvor faen var du?!
For faen...
To minutter igjen.
Våkne, gamling. Vi er på vei!
Det der kan ikke være bra.
Hør etter, alle sammen. Bossen ankom nettopp basen.
Oberst Douglas Stowe.
ID-en min funker ikke. Jeg kommer ikke inn.
Du er innsjekket i arsenalet.
-Send et team dit. -Hvor mange?
Alle.
Opp med farten, folkens. Det blir snart folksomt der nede.
Vi må stikke!
Faen.
Det er faen meg utrolig. Noen har nullstilt kodene.
Åpne døren, for helvete!
-Fikset. -Rykk inn!
Faen.
-Oberst Douglas Stowe. -Faen!
Prøv igjen.
Oberst Douglas Stowe.
-Hva er det? -Ikke faen om jeg vet!
Oberst Douglas Stowe.
-Job, stikk! -Finn dem.
Nei, de hører det!
Kom igjen.
Skynd deg.
Skynd dere!
Og hva har du gjort her?
Din lumske lille fitte.
Sjekk baksiden!
Job!
-Sugar! -Jeg tar den.
Gi meg den.
Spreng nå!
-Noe er galt. -Sjekk mekanismen!
Spreng!
Gjør det.
-Spreng! -Gjør det!
-Hvor er han? -Han rakk ikke unna.
Vi må stikke.
Vent!
Herregud...
Kom, vi stikker!
-Puster alle fremdeles? -Ja.
-Hei, Brock. -Emily, endelig svarer du.
-Naboene sa at politiet var der. -Ja, jeg ble bekymret.
Hvem som helst, bare ikke han. Det handler om sikkerheten din.
-Jeg har det bra. -Du utfordrer skjebnen.
-Du må komme deg vekk fra ham. -Vi har funnet hverandre.
Nei, du tror at du kan redde ham. Akkurat som med meg.
-Ha det, Brock. -Hallo, Emily!
Hvor er Hood?
Dere forstår vel at vi må feire?
Jeg må hjem.
Du var flink, Sugar.
Det vet jeg!
-Jeg vet ikke hva dere driver med... -Jeg ble distrahert.
-Du satte alle i fare! -Slutt.
Slutt.
L'chaim.
Behold dem. Jeg overtalte tipseren til å lytte til samvittigheten.
Hvor er Cheyton?
I Louisiana. Der er det en lovløs stamme som kaller seg 18. distrikt.
-Vil du dra dit? -Ja.
-Hva gjør du når du finner ham? -Det du ikke kunne gjøre.
-Jeg vet at det er vanskelig... -Han jeg kjente, er død.
Jeg så i øynene hans at han kunne drept meg uten å blunke.
Han er en iskald morder nå. Han må stoppes.
Men jeg vil ikke se på når det skjer.
Pass på deg selv.
Brock.
-Hold fortet. -Det kan jeg ikke gjøre.
Hva?
Jeg blir med til New Orleans.
Jeg kjører.
Det er ikke min feil. Det er faen meg din feil...
Jeg tok alle forholdsregler.
Det er din jævla feil. Dette er umulig. Nei!