Hallo?
Slip mig ud, for helvede!
Hvem fanden er du?
Du er mindre end jeg troede. Du tævede din instruktør -
- og han er ingen svækling.
Det var ikke første gang, dit temperament gav dig problemer.
Det var nok derfor, du meldte dig til hæren. Eller er du patriot?
- Hvor er jeg? - Hvor er du ikke?
Du er ikke i arresten på Fort Benning -
- hvor du kunne være idømt to års fængsel og være blevet endnu ledere.
Jeg fik dig flyttet.
Det var så lidt.
Hvad er det her?
Jeg er ikke iført uniform, og dette er ikke en celle, så...
Specialstyrkerne?
Rend mig.
Skal jeg rende dig?
- Vi ses om et par dage. - Hvad? Hvor skal du hen?
Kom tilbage, dit svin! Hallo!
Luk mig ud!
Det er en ære at møde dig. Jeg er en stor fan.
- Jeg ved ikke, hvem du tror, jeg er. - Du er Job. Job den Store.
Du overførte 7 mio. dollar fra Banco Nacionale i Caracas -
- til humanitære organisationer.
Og du inficerede Wing-Lijuns mainframe med en botnet-virus.
Jeg ved, at du taler engelske, en jeg aner ikke, hvad du snakker om.
Jeg har studeret dit arbejde i syv år i en IT-efterforskningsenhed.
Det var nemt for dig at bryde ind i våbenkammeret.
Men manipulationen af elnettet er der kun to hackere i Kina, der kan.
Hvorfor skrider du så ikke derover og keder dem ihjel?
I 1994 infiltrerede du NSA's database.
Du slettede oplysninger om 40 hemmelige agenter.
Jeg har en teori om, at der blot var én person, der skulle forsvinde.
Men du var bare grundig som sædvanlig.
Det placerede dig på CIA's radar for bestandigt.
Jeg ville fortælle dig, at du forveksler mig med en anden.
Men du virker så begejstret, at jeg næsten ikke vil spolere det, Leo.
Du er den store gevinst, Job.
Og jeg vil indløse dig.
Undskyld.
Du er ubesindig og skødesløs. Du trodsede mig.
Jeg troede, at jeg hjalp dig.
Tak, Burton. Hent bilen.
Jeg har taklet mænd som Frazier og Morales, siden før du blev født.
Du skal nok lære, men først må du acceptere, at du ingenting ved.
- Ikke endnu. - Jeg forstår.
Vi har begge begået fejltagelser. De må aldrig gentage sig.
- Skal du til Philadelphia? - Det skal vi alle sammen.
- Slip mig. - Så er det nok.
Glem det, dit svin.
- Er alt i orden, Job? - Det var dog et dumt spørgsmål.
Han har det fint.
Har I en ide om, hvordan Stowe fik mistanke til os?
Vi blev skødesløse.
Han ved ikke alt, og det holder os i live, til hjælpen kommer.
Er det sandt? Og hvem skal så hjælpe ham?
Han har tre venner, og de sidder her.
- Vær nu lidt optimistisk. - Kender du mig?
Han skal nok komme.
Ja, han skal nok komme, og han når måske endda forbi porten.
Men der er stadig en masse lejesoldater.
Jeg skal se oberst Stowe. Vi er gamle venner.
Jeg kører ikke, før du åbner porten.
- Han finder på noget. - Gu gør han ej!
Han er ikke den gode fe.
Hvor mange gange skal han sætte livet på spil for din skyld?
- Er det min skyld? - Jeg knaldede ikke ofret.
Rend mig, Carrie eller Ana, eller hvad du kalder dig.
- Du kunne have trukket stikket. - Hvad fortalte du ham?
- Hvor vover du? - Hold nu kæft, begge to.
Hvis vi dør, så dør vi.
Men udvis en smule værdighed.
Job, hvis hun havde begået en fejl, så ville vi alle være døde.
Hvis vi skal slippe herfra i live, så er vi nødt til at holde sammen.
Ikke sandt?
Kom ind.
Hvad gør du her? Hvis du har et ærinde, så kom til sagen.
Hvad foregår der, oberst? Er alt i orden?
Dit liv er sikkert virkelig kedeligt, men det rager ikke mig.
Hvis du ikke har en grund til at være her, så skrid.
Jeg har seks millioner grunde.
Så sheriffen er en tyv.
- Jeg er ikke en rigtig sherif. - Du ønsker at forhandle.
Hvis du ikke løslader mine venner, så ser du aldrig dine penge.
Jeg kan tortere dig, til du siger, hvor pengene er.
Jeg ville ikke være kommet uden forsikring. Jeg ved ikke, hvor de er.
Hvis jeg ikke er tilbage om en halv time, ringer min forsikring til CID.
Du har været en soldat.
Jeg gætter på, at du forspildte alle dine chancer og skuffede alle.
Det er det, ulydige svin som dig er bedst til.
- Jeg vil have mine penge! - Jeg vil have livstegn.
Er du tørstig?
Du er dehydreret. Dine organer er begyndt at svigte.
Du har nok hovedpine, og du fryser.
Snart begynder du at hallucinere og mister grebet om virkeligheden.
Fortæl mig sandheden, så bliver du belønnet.
- Hvad hed din mor? - Katherine.
- Var hun en god mor? - Det var hun vel.
Du skal være mere præcis.
- Var hun en god mor? - Ja.
- Elskede du hende? - Ja.
Hvad hed din far? Dennis?
- Elskede du også ham? - Ja.
Han tævede din mor. Han tævede også dig, ikke sandt?
- Nej. - Selvfølgelig gjorde han det.
Det var derfor, du var nødt til at dræbe ham.
- Jeg dræbte ham ikke. - Selvfølgelig gjorde du det.
Han gjorde dig og din mor ondt. Du dræbte ham. Indrøm det.
- Fortæl mig sandheden. - Nej.
Sig: "Jeg dræbte min far." Sig, at du dræbte ham.
Han skulle lide. Indrøm, at du slog din far ihjel.
Sig sandheden. Sig, at du slog ham ihjel.
- Hvad? - Jeg slog ham ihjel.
Jeg slog ham ihjel.
Værsgo. Drik.
Som du kan se, så er dine venner i live. Indtil videre.
Hent mine penge.
Jeg aflægger et lille besøg. Vi har aldrig rigtig lært hinanden at kende.
- Hej, Kurt. - Calvin.
Det er længe siden.
Velkommen hjem.
Det er ret fint, ikke sandt?
Ja.
Da du forsvandt, troede jeg, at du havde brug for ro til at tænke.
- Men det er svært at vænne sig til. - Det kan jeg forestille mig.
- Og nu er du pludselig tilbage. - Det var på tide at vende hjem.
Du los os i stikken den aften.
Nogle ville hævne sig, men jeg forsvarede dig og løj.
Men nu kommer du uanmeldt og gør det, du gjorde, ved Jasper og Bryce.
Du gør det svært for mig at beskytte dig.
Gør jeg det?
Men vi er af samme blod, og brødre går forud for broderskabet.
Jeg giver dig en chance for at gøre det rette.
Tag uniformen af og vend tilbage til din rigtige familie.
Jeg ordner det og får dig ind, som du fik mig ind dengang.
Jeg vil gøre det rette og sætte en stopper for broderskabet.
Tænk dig nu om, Calvin. Du har en kone og en lille søn.
- Vend ryggen til. - Vend ryggen til?
Jeg er ikke den dreng, jeg var, da du tog mig med til det første møde.
Man kan ikke vende ryggen til. Jeg er broderskabet.
Pas på din familie.
Du skal ikke sige, at jeg skal passe på min familie, din forræder.
Vi slår dig ihjel. Hører du mig?
Kig dig over skulderen, storebror.
Har det været en hård dag, Kai?
Jeg kan se, at familien er blevet genforenet.
Er det dig eller hende, som jeg gør forretninger med?
- Med os. - En siger ja, og den anden siger nej.
Nu har jeg slet intet produkt.
- Det skal vi nok ændre. - Du kom ikke i en lastbil.
Tag imod denne gave og accepter vores forslag, så kommer bilen i morgen.
Ming lavede et fedt sværd.
Men man kan intet sige om en klinges kvalitet -
- før man har brugt det i kamp.
Hvad er dit forslag?
Langsomt. Tag dig god tid.
Du har været vred i lang tid.
Den vrede beskytter dig mod rædsel.
Rædslen stammer fra en voldelig far, men det er lige meget.
Det eneste, der betyder noget, er, at man kan besejre den.
Jeg vil gøre dig fri af denne byrde, så du kan udleve dit potentiale.
- Og så vil du være parat. - Til hvad?
- Hæren igen? - Nej.
Ikke hæren.
Noget andet.
- Hej, Bunk. - Otto.
Jeg skal hilse fra Jasper og Bryce.
Tak.
Skal du bare stå der, eller kommer du herover og leger?
Forsvind herfra.
Jeg siger det ikke igen.
Kom.
Vi ses, Bunk.
Ja, for jeg kommer efter dig, og vi ved begge, at du er en tøs.
Lad ham være, Bunker!
- Slip ham! - Kom så!
- Satans! Det duer ikke. - Fortsæt. Du skal ikke give op.
Men du må godt holde kæft. Du bryder min koncentration.
Murphy, ud med dig. Og du henter pigen.
Hold kæft!
- Vi er nødt til at skynde os. - Bræk tommelfingeren.
- Er du sikker? - Det er den eneste måde...
Det er sgu et godt sværd!
- Vi skal have dig ud til bilen. - Jeg vil ikke jages bort.
- Vi bliver fanget. - Så kæmper vi os fri.
- Jeg beder dig genoverveje... - Dette er mit kontor.
Ud, alle sammen.
- Kom så, kælling. - Goddag.
- Hvor fanden er de? - Det ved jeg ikke.
Hvad er der? Lad os komme væk!
Jeg går rundt og tiltrækker ilden.
- Er du klar? - Nu!
- Sugar! - Jeg er fri.
Hej, skat.
- Kan du huske mig? - Man glemmer ikke det grimme fjæs.
Ikke dårligt. Du har holdt dig tilbage.
Du slås bedre, end du knalder.
Nu har jeg dig, dit svin.
Sikken et rod!
Bryder du dig ikke om mine metode, så kan du dræbe den næste.
Sådan.
Ingen bryder sig om en vigtigper.
Satans!
Lennox.
Lennox!
Lennox.
Hej, Frazier.
- Proctor. - Ja. Jeg sagde, at det var en fejl.
- Har du en ny aftale i tankerne? - Ja, men ikke med dig.
Du kan jo ikke se lokalet, så jeg vil forsøge at beskrive det.
Der ligger tre døde mænd på gulvet.
Din kammerat Lennox forbløder ved dine fødder.
Han virker fortvivlet.
Jeg er her med min niece Rebecca, Burton og Hector Morales.
Hector har et smukt nyt sværd, som jeg har givet ham.
Og du kan sikkert lugte, at jeg ryger en af dine glimrende cigarer.
Du har slået en handel af med djævlen, din forpulede Dutchie.
Det skal du ikke kalde mig.
- Det skal stå dig dyrt. - Det vil det gøre for os alle.
Men du vil aldrig få det at se. Eller høre.
Din dumme cerote. Forstår du ikke, at han også vil snyde dig?
Du snød dig selv, blinde mand.
Jeg fik aldrig takket dig for den lille gave, du gav mig.
Jeg tænker på dig, hver gang jeg mærker den.
Få det nu bare overstået.
Hvor er det pinligt. Jeg rammer aldrig ved siden af.
- Undskyld, at det tog så lang tid. - Jeg tvivlede aldrig på dig.
- Du sagde, at han ville blive dræbt. - Jeg vidste, at han ville komme.
- Hvor er Carrie? - Hood!
Smid våbnet, eller jeg skyder hovedet af hende.
- Nej. - Gør det, eller jeg dræber hende.
- Slip hende. - Smid pistolen.
- Slip hende. - Ingen numre! Jeg slår hende ihjel.
- Nej. - Læg pistolen!
Gordon!
- Sugar, hjælp mig. - Få vesten af.
Læg pres på.
Jeg er lige her, Gordon. Det skal nok gå.
Satans.
Start! Jeg er på vej.
- Jeg klarer den ikke. - Sig ikke sådan noget.
Jeg klarer den ikke, skat.
Du er ikke den eneste revolvermand i familien.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg kom for at hente dig, Carrie.
Jeg holdt aldrig op med at elske dig.
Jeg elsker dig. Bliv hos mig.
Job.
Opfør dig pænt, ikke?
Har du lyst til at forklare, hvad der skete i dag?
De er vrede over, at jeg er tilbage. De føler sig forrådte.
Ja, jeg mente den del, hvor du forsøgte at kvæle en borger.
- Jeg beklager... - Rend mig.
- Jeg kan heller ikke lide den type. - Jeg er den type.
Hvor eneste ondskabsfulde tanke, han har tænkt, har jeg også tænkt.
Hver eneste forfærdelige ting, han har gjort, har jeg også gjort.
Jeg har gjort ting, der ville give dig kvalme.
De giver mig kvalme.
Tror du, at du er den eneste med en mørk fortid?
Jeg har også gjort... ting.
Bunker, jeg...
Jeg kender dig ikke, men du virker ikke som det menneske, du var.
Jeg vil altid være det menneske.
Det visker ikke tavlen ren, at jeg ifører mig denne uniform.
Jeg gør alt, hvad jeg kan, for at forandre mig.
Og nogle gange...
...lykkes det mig at overbevise mig selv om, at jeg er et bedre menneske.
Men lige så snart jeg kommer i kontakt med en af de fyre -
- og ser, hvordan de kigger på mig -
- føler jeg et had og en vrede, som jeg ikke kan ryste af mig.
Hør på mig. Kig på mig.
Det er ikke vrede. Det er skam og skyldfølelse.
Og tro mig. Det føler vi alle sammen.
Det er det, der gør dig bedre end dem.
Hvis du ikke følte det, så ville jeg være bekymret.
Forstår du?
Fint.
Kan du love, at det, der skete i dag, ikke vil gentage sig?
Det ved jeg ikke.
Det var et godt svar. Havde du sagt ja, ville jeg vide, at du løj.
Tag hjem og sov.
- Tak, sir. - Jep.
Jeg har talt med delstatspolitiet. Er Gordon Hopewell død?
Hvad skete der? De sagde, at Camp Genoa var den rene krigszone.
- Jeg fortæller dig om det en dag. - Ikke en eller anden dag.
- CID kommer om en time. - Det er dig, de vil tale med.
Hvad mener du? Hood?
Skiltet og min opsigelse ligger på skrivebordet.
Hood!
Hvor skal du hen?
Du kan ikke bare gå.
Du får det ikke tilbage denne gang.
Jeg er skuffet over dig, Kurt. Men det er dit eget valg.
Hvis du skal bære politiets uniform, kan du ikke bære min.
Hvem fanden tog ham?
Jeg ved det ikke.
- Hvordan skal vi finde ham? - Jeg har ingen anelse.
Det er der, Job kommer ind i billedet.
- Er der nogen, du kan ringe... - Jeg ved det ikke!
Jeg ved ikke, hvem der tog ham, eller hvordan vi får ham tilbage.
Satans!
Han må klare sig selv, indtil vi hører fra ham.
Du ligner et nyt menneske.
Det betyder, at din tid i dette lokale er forbi.
Hvem er du?
Jeg hedder Dalton.
- Er du i militæret? - Det har jeg været.
Men nu rekrutterer jeg mænd som dig og udvikler dem til en eliteenhed.
Hvilken enhed? Hvilket værn?
Præcis.
Jeg har kun kort tid til at vurdere din evne.
- Min evne til at gøre hvad? - Det nødvendige.
- Og hvis jeg ikke er interesseret? - Så kan du frit gå.
Men så vil du altid være din fars søn.
Jeg er slet ikke som ham.
Hvad blev der af dine skæggede venner?
De er døde.
Du har sørme talent for at overleve.
Du overlod mig til min skæbne, sherif.
Jeg er ikke sherif.
Vil du have en undskyldning?
Nej. Jeg havde gjort det samme.
Det klædte dig aldrig at være sherif.
Nej.
Satans også.
Jonathan Kobylecki www.btistudios.com