Subtitles downloaded from Podnapisi.NET www.cheapest-prepaid-cell-phone-plans.com
Der er noget, jeg har tænkt over.
Det er nok på tide, at jeg drager videre.
Hvor vil du tage hen? Hvad vil du give dig til?
Det er bedst for dig, at jeg tager af sted.
Mennesker kommer til skade i din nærhed. www.cheapest-prepaid-cell-phone-plans.com
-Reglerne er anderledes herude. -Nej.
Reglerne har været de samme, siden den første mand tævede den anden.
Vi har ikke brug for tremmer. Vi bygger vores egne celler.
Når jeg tror, at jeg kender vejen frem, så bliver jeg væltet omkuld.
Jeg ved ikke, hvad der skal ske, men noget vil ske.
-Hvem har efterladt den her? -Den er ikke herfra.
Den store kanon tror, at han kan spærre for pumpen.
Han vil vise, hvor vigtig han er.
Det er en fin maskine.
-Jeg skal pisse. -Skynd dig. Vi har travlt.
Den må have kostet en formue.
Hvad er der? Den bider ikke.
Jeg beklager. Nu skal jeg fjerne den.
-Hold da op, agent 007! -Snarere Austin Powers.
Hvorfor smutter du ikke hjem til dit eget land, agent Homo?
Man bør ikke ryge på en tankstation.
-Sikkerhed frem for alt. -Hvem tror du, at du er?
Satans!
Alex Longshadow. Hvad laver du på disse kanter?
-Du kan sige alt foran hende. -George Hunter vil have min plads.
-De kan stemme mig ud. -Du har vist et problem.
Hvis Hunter bliver høvding, kan du glemme kasinoet.
Du ville heller ikke have mig med.
Jeg er ung, som du så ofte påpeger. Jeg kan ændre mening.
Giv mig en liste over de medlemmer, der vil stemme imod dig.
-Mødet er i næste uge. -Der er masser af tid.
-Fint. Tak. -Tak mig ikke. Vi er partnere.
Partnere.
Hej. Dit nye jeg.
Pas, kreditkort og legitimation.
Ja, ja...
-Pas nu på det. -Tak skal du have.
Det er Job, du skal takke.
Vi åbner desværre ikke før middag.
Mine herre. Jeg snupper det samme som unge Jason.
-Hej, Jason. -Jeg sagde, at vi ikke har åbent.
-Hvor er pengene? -Hvad?
-Ved du, hvem jeg er? -Ja.
Jeg mener det, når jeg siger, at jeg nu spørger for sidste gang.
-Hvor fanden er pengene? -Er der ikke en regel om våben?
Våben er forbudte.
Hørte du det, Clover? Våben er forbudte.
Så har vi måske et problem.
Hood!
-Er alt i orden? -Ja.
Hvilke penge?
Hvorfor er kasinoet så vigtigt for dig?
-Du har så mange andre foretagender. -Jeg gør mig ingen illusioner.
De andre foretagender forsvinder sammen med mig.
Og eftersom jeg ingen børn har...
Kasinoet er beskyttet fra politiet, så jeg kan lave noget særligt.
Noget, der vil bestå, når jeg er gået bort.
Forstår du nu?
Ja.
Hood og jeg drak kaffe, da en mand jagede en anden gennem døren.
-Havde du set dem før? -Nej, de skændtes.
-Vicesherif. -Er alt i orden?
-Den ene havde britisk accent. -Hvem skød først?
-Du må passe bedre på dig selv. -Jeg er i god behold.
Men dagen er kun lige begyndt, og skytten er på fri fod.
Jeg skal nok klare mig.
-Han kørte i en rød Jaguar? -Ja. Den bliver nem at se.
Hold da op!
Er det bare mig, eller er alle skurke ude efter dig?
Det er bare dig.
-Er alt i orden? -Ja. Tak.
Fik du set ham? Du var her jo tilfældigvis.
-Ja, jeg bor her. -Det er i hvert fald sandt.
-Hvad er der? -Tag det roligt. Han blev beskudt.
-Synes du ikke, at det er mærkeligt? -Jo, men han er chef.
Så du stille ikke spørgsmål ved noget?
Du har ikke forliget dig med det faktum, at han bestemmer.
Hvem skal betale for alt det her?
-Hvem er briten? -Quentin, Brantleys bøddel.
-Du stjal pengene fra Brantley? -Ja.
Quentin er en legende. Fire mand jagede ham...
-God historie. Hvad tog du? -Nogle narkopenge eller noget.
-Jeg skulle hente pengene. -Men du stak af med dem?
Jeg var nødt til det, for jeg så noget. Brantley er paranoid.
Jeg vidste, at det ikke var meningen, at jeg skulle komme tilbage.
-Hvor meget taler vi om? -62.000 dollar.
-Jeg gik i panik. -Hold kæft.
Hvor er de?
Jeg tænkte, at hvis jeg kom langt nok væk, så måtte de glemme det.
Glemme det?
De glemmer det aldrig. Sådan nogle har regler.
Der mangler 13.000 dollar. Hvor er de?
-Jeg har levet af dem. -Du må have levet ret godt.
Satans!
-Jeg må væk herfra. -Hvor vil du tage hen?
Hvor vil du tage hen?
Han har fulgt efter dig på tværs af landet. Han skal nok finde dig.
Jeg er i problemer.
-Der er ingen udvej. -Rolig nu.
Jason. Hør her. Jeg finder på noget.
Tag det roligt.
I mellemtiden forlader du ikke dette rum.
-Sig det. -Jeg bliver her.
Fint. Du kan jo rydde lidt op.
Kig fremad. Hold øje med din position.
Hun er et freak, og hendes mor er skør.
Hej, skat.
-Du må ikke være her. -Det ved jeg, men jeg ville se dig.
Hold øje med hastigheden.
Du kan ikke snige dig ind og efterlade legetøj. Det er klamt.
Sænk farten, Deva.
Undskyld, at jeg løj. Jeg ville beskytte dig.
Brems, Deva.
Jeg blev ikke beskyttet.
Sænk farten.
Det er jo mig, skat.
Jeg kender ikke den person.
-Hej, Sugar. -Hvordan går det, Brock?
Fint nok.
-Jeg leder efter Hood. -Har I ikke radioer?
Hood har den aldrig tændt, og jeg kom lige forbi.
-Hvordan har du det? -Det var ikke mig, der blev skudt.
Jeg må tilbage. Godt at se dig.
Jeg siger til Hood, at du leder efter ham.
-Er du uskadt? -Ja.
-Hvad skete der? -Det var et uheld.
De kunne være blevet slået ihjel.
De talte dårligt om mor.
-Hun kørte alt for stærkt. -Vent.
-Du kunne have dræbt dem. -Tal til mig.
Din skøre unge udsatte min datter for fare.
Ét ord til om min datter, og jeg fodrer dig dine lunger!
-Mor! -Max.
Kom her.
-Jeg vidste ikke, at du kom. -Sagde far det ikke?
-Han sagde ikke hvornår. -Jeg er her nu. Kom.
-Hvordan går det? -Jeg er glad for at se dig.
-Deva er ikke hjemme. -Det var dig, jeg ville besøge.
Vis mig det der trick igen.
-Lå det i hans lejlighed? -Hvorfor har han det billede?
Ingen anelse.
Hvad med dem, der beskød ham i går?
Liget er ikke identificeret endnu, og den anden slap væk.
Har du det godt, Gordon?
Ja, Brock. Jeg har det glimrende.
Jeg er overlykkelig.
-Du bad mig om det. -Undskyld.
Jeg er ikke på toppen i disse dage.
Hør... Lad mig klare Hood.
Tingene er ved at falde fra hinanden. Vi må være tålmodige.
Fint. Tak.
Det er en fin plet.
Sherif Hood.
Jeg stoppede selv med at drikke for nogle år siden.
Jeg var ikke god til at være fuld. Eller måske var jeg dygtig til det.
Nu giver jeg fuglene sprut.
Det beroliger mig af en eller anden grund.
Du holder ikke just lav profil.
Og du slås ikke som en sherif fra provinsen.
Dine evner kan ikke læres. Man kan kun tilegne sig dem.
Vi har alle været en anden engang.
Det er nok rigtigt nok.
Vi har god grund til at værdsætte en dag som i dag.
-Vi? -Kæmpere.
Mordere.
Enmandshære.
Jeg ved alt om dig, jeg behøver at vide.
Sådan som vi lever, ved vi, at hver dag kan være vores sidste.
-Det vil den være før eller siden. -Nok før.
Måske, men lad os tale om pengene.
Når jeg skal blive et sted, så undersøger jeg politiet.
Det er en praksis, jeg har udviklet. En slags rettidig omhu.
Da jeg opdagede, at sheriffen hed Hood-
-blev sagen mere kompliceret.
Hvordan?
Normalt ville vi kunne nå frem til en aftale.
Men en far vil ikke udlevere sin søn.
-Du tager ikke af sted uden ham? -Nej.
Brantley skal have drengen og pengene.
Han vil helst selv tage sig af sådan noget.
Så...
Nu må én af os dræbe den anden.
Det er en skam, for vi er uden skyld i dette rod. www.cheapest-prepaid-cell-phone-plans.com
Det er min erfaring, at man normalt kan slå en handel af.
Også min, men ikke i dette tilfælde.
50 udover de 62, som drengen skylder.
-En bestikkelse? -Nej, en anerkendelse.
Jeg ville tilbyde dig mere.
For 50.000 dollar siger du, at han er død.
Du og jeg...
...får lov til at leve endnu en dag i solen.
Hvad er det? -De 13.000 dollar, der mangler.
-Får jeg dine penge? -Nej, det gør Quentin.
Samt disse. Vi har lavet en aftale.
-Det kan jeg ikke lade dig gøre. -Er det sandt? Hold op.
-Hvornår giver vi ham pengene? -Jeg gør det.
-Hvad skal jeg så gøre? -Tage toget til Canada.
112.000 dollar.
-Skal du ikke tælle dem? -Hold din del af aftalen.
Det skal jeg nok.
-Jeg kondolerer. -Hvorfor?
Du har lige mistet en søn.
-Det er sandt. -Lad os håbe det.
Hvorfor hjælper du mig?
Du er ikke den første, der begår en fejl.
Sådan noget sker.
Mr Proctor.
Juliet. Jeg har sagt, at du skal kalde mig Kai.
-Vil du have dine penge? -Hvis det er i orden.
-Undskyld. -Det skal du aldrig undskylde for.
Det sker, at jeg kommer bagude med huslejen.
Bare rolig. Lønningslisten er inde ved siden af. Kom med.
Jeg skal snart hente min søn hos barnepigen...
-Jeg bør gå. -Bliv lidt.
Satans!
Hej, Jason. Få trusserne på.
-Gik det glat? -Det gjorde det vel.
-Og nu er du så flad? -Midlertidigt.
Det var mange penge. Du skyldte ikke drengen noget.
Måske skyldte jeg hans far noget.
Jeg har rotter i kælderen. Jeg troede, at de var væk.
Men de narrede mig. Nu finder jeg det tunge skyts frem.
Jeg blev narret af gnavere.
Jeg troede, at vi havde en aftale.
-Så var du ikke fulgt efter mig. -Vi er begge fulde af lort.
Det er nok rigtigt nok.
Er drengen i bagagerummet?
Ja. Hold kæft.
Du kunne have været langt væk.
Jeg kunne ikke gøre det. Min stolthed stod i vejen.
Jeg forstår.
Hvad sker der så nu?
-Du er ingen provinssherif. -Nej.
Hallo!
Hej. Kom så.
Far!
-Du er fuld, far. -Jeg har bare fået et par drinks.
Vi er der næsten. To trin til.
To trin til.
Gå i seng, Max. Nu.
Har du det godt, far?
-Ja. Bare gå i seng. -Far har det fint.
Alt er i orden.
Far!
Undskyld.
Jeg tog dette fra din far, før jeg begravede ham.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg beholdt det.
Det føltes forkert at smide det ud. Jeg synes, du skal have det.
Der går et tog i morgen klokken ti. Jeg henter dig halv ti.
Gå om bord og tag til Canada. Det burde selv du kunne finde ud af.
Fint. Jeg forstår.
-Hvad med dig? -Måske tager jeg selv toget en dag.
-Ikke endnu? -Nej.
Du...
Tak.
Husk, at man kun får én ny chance.
Det ved jeg.
Her er dit ristede brød. Vil du ikke have andet?
Nej, tak.
-Jeg har ikke set dig før. -Jeg er lige kommet fra New York.
-Har du familie i Michigan? -Jeg havde brug for luftforandring.
-Hvad skulle det være, soldat? -Jeg hedder Gordon Hopewell.
-Carrie. -Det ved jeg godt.
Sig ingenting.
-Hvad skulle det være? -Blåbærpandekager med sirup.
Hvornår opdagede du, at din far var forbryder?
-Jeg hørte, at du var på vej væk. -Ikke uden at sige farvel først.
-Har du fået udbedret skaderne? -Sådan da.
Jeg så gerne, at det holdt.
-Jeg vil bare sig tak. -Så giver jeg en drink til afsked.
Du.
-Ingen behøver kende dine planer. -Det er min sidste aften i byen.
Hold dig fra hende. Hun volder mere besvær, end du aner.
Den gode slags besvær, ikke sandt?
-Hvad er der? -Ingenting.
Det er hyggeligt.
Ja.
Hvad tænker du på?
Det ved jeg ikke...
Jeg tænkte på noget, som én sagde forleden.
Man vænner sig til at være på en bestemt måde.
Tror du, at man er dén, man er, eller at man kan forandre sig?
-Mennesker som dig? -Mennesker i al almindelighed.
Jeg ved ikke, om man kan ændre sig, men man kan udvikle sig.
Er det ikke dét, vi forsøger på? At blive bedre mennesker?
-Tror du, at vi udvikler os? -Det håber jeg.
Enten er du med mig, eller også er du ikke.
Forstår du det?
Er alt i orden?
Jeg har det fint.
-Har det været en lang dag? -Du har ingen anelse.
Min mor sagde altid: "Selv et tog må standse."
Du får min sidste omgang-cocktail.
-Lav mig en dobbelt. -Jeg laver den, som jeg vil.
-Flot! -Hvor er min?
Hej, Job. Hvordan gik det i New York?
-Du har fået røvfuld igen. -Det er ved at blive hans ting.
Alle har brug for en hobby. Vil jeg høre om det?
Sikkert ikke. Hvordan gik det?
Hvordan gik det...
-Du kunne ikke få dem afsat. -Der var et problem.
Jeg skulle have studeret diamanterne, før du røg ind.
Hvor de stammede fra...
Rabbit snød dig. Godt og grundigt.
Du sad inde i 15 år for at stjæle en håndfuld glas.
Jonathan Kobylecki www.broadcasttext.com