Matkustajat junaan!
Matkaliput. - Milloin saavumme Cantaloaan?
Cantaloaanko? Ottakaa mukava asento.
Cantaloaan menevät vain Gran Hotelin vieraat tai työntekijät.
Sinulla tuskin on varaa huoneeseen.
Siellä on kuulemma sähkövalotkin. - Tapaan erään ihmisen.
Hän on varmaan nätti, kun viitsit matkata niin kauas.
Hän on sisareni.
Rakas veli. Anteeksi, että kirje on viipynyt.
Hotellissa on pitänyt kiirettä Valon juhlan järjestelyjen vuoksi.
Näkisitpä tämän, Julio. Täällä on ollut täyttä päiväkausia.
KUUKAUTTA AIEMMIN
Minua vähän hermostuttaa.
Nämä ovat ensimmäiset juhlani kerrosvastaavana.
Olen nyt vastuussa muista sisäköistä.
Kunpa kaikki menisi hyvin. Olisitpa sinäkin täällä.
Hotelli on hyvä työpaikka.
Olen saanut hyviä ystäviä, mutta...
Minulla on teitä kova ikävä.
Anna äidille suukko ja sano, että rakastan häntä.
Sinua myös. Odotan lupaamaasi vierailua.
Cristina! - Hetki.
Cristina! - Hetki!
Äiti odottaa sinua. - Miksi?
En minä tiedä. - Pyydä Pascualia lähettämään tämä.
Entä postimerkki? - Maksan huomenna.
Sanoit niin viimeksikin.
Missä viivyit? Vieraat saapuvat jo.
Olin tauollani. - Nyt ei pidetä taukoja. Päivä on niin tärkeä.
Onko jokin hätänä? - Vie doña Teresalle teetä.
Minäkö? - Hän pyysi sinua.
Miksi minua? Se on tarjoilijoiden työtä.
Doña Teresa on hotellin omistaja. En kyseenalaista hänen käskyjään.
Eikä sinunkaan pitäisi, jos työpaikkasi on sinulle kallis.
Joutuin nyt, Belén. Tehtävää on paljon.
Miksi tuo määrää? Olet ollut täällä seitsemän vuotta. Hän aloitti vasta.
Kaipa hänellä on keinonsa ollut.
Rouva. - Tule sisään, Cristina.
Carmen, sinä voit mennä.
Cristina on yleinen mutta kaunis nimi.
Kauanko olet ollut täällä töissä? - Kahdeksan kuukautta, rouva.
Miten olemme kohdelleet sinua? - Hyvin, rouva.
Onko sinulla syytä valittaa? - Ei.
Oletko aivan varma? - Olen, rouva.
Tiedätkö mitä, Cristina?
Inhoan enemmän kuin myöhästelyä vain kahta asiaa.
Virheitä ja valheita.
Valehteletko sinä? - En, rouva.
Mikset sitten palauta minulle sitä, mikä on minun?
En tiedä, mistä puhutte.
Taasko sinä valehtelet?
Sinulla on jotain minulle kuuluvaa.
Et mene minnekään, ennen kuin saan sen takaisin.
Jos minulle sattuu jotain, totuus paljastuu ja menetätte hotellin.
Oliko tuo uhkaus? - Päätelkää itse.
Rakkaat ystävät.
Kiitos teille kaikille, jotka tulitte tänne tänään, -
jotkut hyvin kaukaakin, -
juhlimaan kanssamme Gran Hotelin siirtymistä uudelle aikakaudelle.
Edesmennyt puolisoni don Carlos Alarcón, -
jota monet teistä arvostivat suuresti, -
toivoi tämän hotellin kohoavan maan tärkeimpien joukkoon.
Edistystä symboloivan sähkövalon saapumisen myötä -
hänen unelmansa on täyttynyt.
Gran Hotel on maan ensimmäinen sähkövalaistu hienostohotelli.
Peräti 4 500 Edison-yhtiön toimittamaa hehkulamppua -
valaisevat pian huoneitamme ja tätä juhlasalia.
Olen pahoillani vain siitä, ettei puolisoni ehtinyt nähdä tätä.
Hänen henkensä kuitenkin elää joka ikisessä lampussa, -
joka pian valaisee Gran Hotelia.
Jos nyt yhdytte lähtölaskentaan, -
meille selviää, toimivatko sähköasennukset, -
vai täytyykö meidän yhä elää kynttilänvalossa.
Viisi.
Neljä.
Kolme. Kaksi. Yksi.
Cantaloa!
Cantaloan asema.
Taidamme jo olla perillä.
Matkustajat junaan!
Kiitos.
Alicia-kulta. Vihdoinkin. - Äiti.
Luulin jo, että joutuisin illastamaan yksin.
Mennäänkö sisälle?
Ovatko sisarukseni jo tulleet? - Jokin on viivyttänyt Sofíaa.
Entä Javier? Jäikö hän taas junasta? - Veljestäsi en välitä edes puhua.
Miten matkasi sujui? - Hyvin. Halusin vain nopeasti perille.
Eivätkö liinat ole pöydissä? - Ne olivat pesussa.
En kysynyt sitä. Haluan liinat pöytiin.
En kaipaa selityksiä.
Mikä sinua viivytti, Belén? - Anteeksi, rouva.
Oletko uusi tarjoilija?
En. Etsin Cristina Olmedoa.
Cristinaako?
Cristina Olmedoa. Hän on kerrosvastaava.
Tunnetko hänet?
Cristina ei enää ole töissä täällä.
Hänet erotettiin. - Miksi?
Hän varasti hotellivieraan korun valvoessaan sisäkköjen työtä.
Mahdotonta. - Niin vieras sanoi.
He ovat täällä aina oikeassa.
Lady on vieläpä vakiovieras ja doña Teresan ystävä.
Mikä hänen nimensä on? - Lady.
Hän asui pitkään Englannissa. Siksi lempinimi. Oikea nimi on Ludivina.
Minne Cristina meni? - En tiedä. Hän ei hyvästellyt.
Hänen käskettiin lähteä. Muuta emme tiedä.
Eikö hän palannut kotiin? - Ei.
Kuukauteen ei ole kuulunut mitään. Sain yleensä kirjeen joka viikko.
Ehkä hän häpesi tapahtunutta.
Jos tunnet hänet, tiedät ettei hän ole sellainen.
Miksi olet täällä, Andrés? Joko uusi tarjoilija saapui?
Julio Espinosa. Saavuin juuri.
Aioinkin kysyä, kenelle minun kuuluu ilmoittautua.
Vie hänet huoneeseensa ja järjestä hänelle univormu.
Tulkaa sitten ruokasaliin.
Andrés. - Neiti.
Meillä oli ikävä Alicia-neitiä. - Niin minullakin teitä.
Mutta nythän minä olen täällä, ja toivottavasti pitkään.
Kuinka voit, Gabriel? - Neiti.
Tarvitsetteko apua, don Diego? - Etsin neiti Alarcónia.
Voisimmeko puhua hetken, Alicia? - Totta kai.
Mitä sinä oikein yrität? - Löytää sisareni.
Hän lähti. - Hänet erotettiin, etkä tiedä, minne hän meni.
Sisareni ei olisi lähtenyt ilmoittamatta minulle osoitettaan.
Matkustin junalla yli 600 kilometriä.
En palaa kotiin ilman häntä.
Selvä, mutta se vuode on minun.
Toivottavasti löydät sisaresi ennen oikean tarjoilijan tuloa.
Mikä näistä oli sisareni huone? - Et voi mennä sinne.
Saan pian potkut takiasi. Minne luulet meneväsi?
Missä se on?
Tuo oli hänen huoneensa.
Et sinä sieltä mitään löydä. - Varoita, jos joku tulee.
Oletko nähnyt don Benjamínia? Häntä kysytään.
Kysyjä on kai uusi tarjoilija. - Niinkö?
Mistähän löydän don Benjamínin? - Jätä se minun huolekseni.
Missä mies on? - Takaovella.
Mennään sitten.
Kuka sinä olet? - Olen uusi täällä.
Tulin juuri. Etsin huonettani, mutta taidan olla eksyksissä.
Etkö osaa lukea? Tämä on naisten käytävä.
Pyydän anteeksi.
Cristina.
Nimeni on Belén. - Anteeksi.
Lipastoon oli kaiverrettu "Cristina". - Hän oli huonetoverini.
Nyt nukun yksin.
Se lienee mukavaa. - Olimme hyviä ystäviä.
En ilahtunut hänen lähdöstään.
Belén.
Saamme kumpikin potkut.
Belén. - Tullaan.
Miksi ovi oli lukossa? - Anteeksi...
Olen etsinyt sinua kaikkialta.
Tulin vaihtamaan vaatteita. - Uusia työntekijöitä saapui.
Heille pitää antaa univormut.
Mennäänkö?
Mahdotonta. Sain teiltä kirjeen.
Olen todella pahoillani.
Tulin kaukaa ja jätin jo työnikin. Tämä ei voi olla virhe. - Valitan.
Andrés!
Mikä hätänä? - Tämä mies.
Enrique Barón. - Hän on uusi tarjoilija.
Kaikki paikathan on jo täytetty.
Sitä minäkin koetin sanoa, mutta paikka luvattiin hänelle kirjeessä.
Saanko nähdä sen?
Pahoittelen, että tulitte turhaan. Tämä on erehdys. - Kuinka niin?
Valon juhlaan haettiin väkeä kuukausi sitten.
Kirje ilmeisesti saapui myöhässä.
Syy ei tietenkään ole teidän, muttei myöskään meidän.
Tilallenne oli etsittävä toinen. - Sain kirjeen vasta...
Ilmoitan, jos paikkoja vapautuu, mutta siihen menee kyllä aikaa.
Valitan.
Tuo ei ollut oikein.
Myöhästelyä ei sallita.
Jos puhe on kello kuudesta, olette valmiina puoli kuudelta.
Huolehditte itse univormuistanne -
ja käyttöönne annetuista työvälineistä.
Sormuksia, rannekoruja, kelloja ja kaulaketjuja ei sallita.
Kynnet ja kengät pidetään puhtaina ja puvut rypyttöminä.
Tuntekaa talon kolme kerrosta kuin omat taskunne.
Kaikki 60 huonetta ja vakiovieraiden mieltymykset.
Tietäkää silmät ummessakin, mitä kunkin oven takana on.
Epäröidessä on parempi kysyä kuin tehdä virhe.
Te olette Gran Hotelin kasvot.
Pitäkää se mielessänne kaikessa, mitä teette.
Miesten esimies on hovimestari don Benjamín.
Minä vastaan sisäköistä. Onko selvä? - On, rouva.
Mennäänpä sitten.
Hyvät tavat, vaitiolo ja hienotunteisuus.
Hotellivieras ei ole ystävä.
Älkää katsoko heitä silmiin ja pysytelkää tiskin mitan päässä.
Noin 40 senttimetrin.
Pitäkää se mielessä.
Tässä hotellissa ei sallita virheitä.
Sitten töihin.
Onneksi meille ei osunut se nainen. Hän on sietämätön.
Hän on äitini.
Äitisi puhelu tuli varmasti yllätyksenä.
Äidillä on tapana yllättää.
Yleensä hän ei kuitenkaan ole näin salamyhkäinen.
Sinä varmaankin tiedät, mistä on kyse.
Hän on tietysti pyytänyt, ettet kerro minulle mitään.
Kuten tiedät, äitisi tekee asiat tavallaan.
Osaat varmasti aavistaa, mistä on kyse.
Isäsi kuolema sotki suunnitelmat. Etenkin sinun.
Äitisi mielestä aikaa on kulunut jo riittävästi. - Riittävästi mihin?
Anteeksi.
Eihän tämä sinun syytäsi ole. - Äitisikin ikävöi isääsi.
Mutta hän ajattelee jo tulevaa.
Tuleva puolisoni lienee selvillä, ja siksi hän kutsui kaikki koolle.
Äitisi mielestä sinun olisi nyt hyvä kihlautua.
Kenen kanssa?
Sviitit ovat kaikki samanlaisia -
kuninkaallista sviittiä lukuun ottamatta.
Täällä yöpyvät varakkaimmat hotellivieraat sekä Alarcónit.
Ketkä Alarcónit? - He omistavat hotellin.
Koko hotellinko? - Kaikki 60 huonetta.
Nyt tarkkana.
Doña Teresa inhoaa myöhästelyä enemmän vain valheita ja virheitä.
Me pidämme sanamme.
En ole luvannut mitään. - Minä olen.
Ja olen äitisi. - En rakasta häntä.
Ei sinun tarvitsekaan. Riittää että nait hänet.
Diego on hieno mies. Hän on huolehtinut hotellista.
Pidin sinua älykkäimpänä lapsenani.
Miksen sitten päässyt Madridiin opiskelemaan, kuten isä toivoi?
Voisin itse johtaa hotellia. - Olet opiskellut hyväksi puolisoksi.
Halusin yliopistoon. - Hallitsetko alan?
Vartuin täällä, ja isä... - Isäsi jätti minulle vastuun kasvatuksestanne.
Hän hemmotteli teitä.
Veljesi piti ottaa ohjat, mutta hän on lellikki, -
joka myisi perheensä pullosta samppanjaa.
Luuletko, että on mukava naittaa oma tytär vastoin tämän tahtoa?
Sinulle käy pian kuin Rosalía Molinsille.
Hän on kunnon nainen. - Lapseton vanhapiika. Yksinäinen ja katkera.
Saako olla vielä muuta? - Kiitos, Andrés.
Diego ei ole jättänyt meitä puille paljaille, -
koska rakastaa sinua ja tietää, mitä se merkitsisi sinulle.
Hän voisi kuitenkin tahtoessaan tehdä niin.
Mistä äiti puhuu?
Istu alas.
Isäsi oli hyvä mies, mutta hänelläkin oli heikkoutensa.
Niiden vuoksi hän vaaransi kaiken.
Isä ei olisi tehnyt sellaista. - Katso tilikirjoista.
Ne eivät ikävä kyllä valehtele.
Isäsi jumaloi sinua, Alicia.
Hän olisi halunnut jättää kaiken käsiisi. Nyt niin tavallaan käykin.
Mieti vielä.
Ei ole väliä, kuka asiat virallisesti hoitaa.
Jos toimit viisaasti, Diego seuraa neuvojasi.
Niin minäkin tein isäsi kanssa.
Mistähän siellä puhuttiin? - En kuullut mitään.
Mitä? - Kuulen vain käskyt. Vaitiolo ja hienotunteisuus.
Vain niin voi päästä hovimestariksi jonain päivänä.
Lady.
Hänkö syytti sisartani korujensa viemisestä?
Johan minä sanoin.
Vieraan sana on laki. Eikä hän puhu tarjoilijalle.
He antavat meille vain käskyjä.
Emme saa edes katsoa heitä silmiin.
He ovat ulottumattomissamme. Älä unohda sitä.
Odotin saapumistanne innolla. - Samoin.
Vai mitä, Alfredo? - Emme vain päässeet aikaisemmin.
Se oli minun syytäni. Pahoinvointi pakotti yöpymään matkan varrella.
Saa nähdä, kauanko tätä jatkuu.
Syntymätön sisarenpoikasi ansaitsee jo sapiskaa.
Joko vanhempasi tietävät, Alfredo? - Eivät. Haluamme olla varmoja.
Haluamme kertoa asiasta kasvotusten.
Puhdista ja silitä tämä. - Kyllä, rouva.
Kiitos, Carmen.
Oletko jo tavannut äidin? - Olen.
Kertoiko hän, mikä on illan uutinen?
Hänellä on kuulemma tärkeää asiaa.
Taidanpa tietää, mitä. - Tiedätkö siitä?
Äiti varmasti nimittää Alfredon hotellin johtajaksi.
Hän on valmis ja ansaitsee sen.
Hän perii markiisin arvon, ja juuri sitä hotelli kaipaa.
Alfredo on aivan täydellinen johtaja.
Kaikkea sinäkin puhut, Sofía.
Huolettaa vain, miten Javier suhtautuu asiaan.
Poloinen.
Hän uskoo varmasti saavansa paikan.
Herra.
Ludivina? - Tunteeko nuorimies minut?
Ettekö muista minua? Olen Rosalía Molinsin veljenpoika.
Hauska tavata.
Saanko liittyä seuraan? - No...
Anteeksi. Odotatte kenties kavaljeerianne.
Saattaisin aiheuttaa teille harmia. - Ette suinkaan.
Nuorimies on hyvä ja istuu. - Kiitoksia.
Ihastuttava vastaanotto.
Alarcónien juhlissa puitteet ovat aina upeat, eikö totta?
Minä itse asiassa saavuin juuri. - Ettekö tunne Gran Hotelia?
Tämä on oivallinen paikka viettää muutama lomapäivä.
Kuulemani mukaan täällä on jokseenkin turvatonta.
Varkauksia on viime aikoina tapahtunut useita. - Niinkö?
Tehän sen tiedätte. Korunne vietiin.
Joku mainitsi, että sisäkkö varasti sen.
Tyttö sai lähteä. Cristina.
Minua ovat aina kohdelleet hienosti sekä itse Alarcónit että palvelusväki.
Lady. - Alicia, kultaseni.
Saavuit vihdoin. Hurmaavana kuten aina.
Pahoittelut. En ehtinyt tervehtiä aiemmin. - Älä suotta pahoittele.
Teillä onkin seuraa. - Ettekö te tunne?
Emmepä taida. - Teidät minä kyllä muistaisin.
Hän on Julio Molins. - Molins, niinkö?
Doña Rosalían sukua ilmeisesti. - Hän on tätini.
Lempitätini.
Vierailin alkuvuodesta hänen luonaan Madridissa.
Kävimme oopperassa. En muista nähneeni teitä.
En muilta menoiltani päässyt.
Nuorukainen tässä kertoi huhusta, että yksi kerrosvastaava erotettiin -
varkauden takia.
Varkaudenko? - Niin kuulin.
Joku Cristina.
Cristina Olmedo hoiti toista kerrosta. Oikein tehokas tyttö.
Hän oli hyvä työntekijä ja ihminen. - Hän vei kuulemma koruni.
Ihmiset juoruavat niin mielellään. - Älkää uskoko.
Yhtään sisäkköä ei ole erotettu siitä syystä. - Sepä rohkaisevaa.
Alicia... Anteeksi.
Meitä odotetaan. - Ilman muuta.
Suokaa anteeksi. Oli ilo tavata.
Tuo nainen ei voi saada lapsia. Mikä häpeä perheelle.
Kenestä nyt tulee perijä? - Arvonimen he ainakin menettävät.
Herttua lienee suunniltaan. Isä raivostuisi, jollei perijää kuuluisi.
Siitä ei ole pelkoa. Vergaran markiisi on jo tuloillaan.
Toivottavasti lapsi on poika.
Siinähän te olettekin.
Benjamín.
Samppanjaa, kiitos. - Tulee heti.
Joko äiti paljastaa, mikä on juhlan aihe?
Alfredo ja minä olemme kärsimättömiä.
Alicia.
Etkö kerro sisarellesi, ennen kuin asia julkistetaan?
Kerro mitä?
Pyysin äidiltänne Alician kättä.
Alicia vastasi myöntävästi.
Menettekö te naimisiin?
Onneksi olkoon.
Olin ajatellut antaa tämän vasta, kun koko perhe olisi koolla.
Alicia...
Tämä on sukukalleus, ja nyt sinä kuulut sukuun.
Milloin päätitte tästä? - Tänään iltapäivällä.
Olen varma, että päätös oli oikea.
En voisi jättää tytärtäni parempiin käsiin.
Enkä tietenkään perheyritystämmekään.
Perheessä on muitakin käsiä. - Viittaatko veljeesi Javieriin?
Onko hän oikea henkilö hotellin johtoon?
Älä nyt hulluja puhu. Veljesi syöksisi hotellin perikatoon.
Ja koko perheen sen mukana.
Rakkaat ystävät.
Opin mieheltäni Carlos Alarcónilta, -
että hotellimme vieraat ovat meille kuin perhettä.
Siksi haluan jakaa kanssanne tämän onnen.
Minulle on kunnia -
ilmoittaa tyttäreni Alician kihlautuneen -
don Diego Murquían kanssa.
Hotellimme johtaja oli myös edesmenneen puolisoni oikea käsi.
Rakas Alicia.
Diego.
Olette varmasti hyvin onnellisia yhdessä.
Teille.
Bravo!
Don Javier... - Bravo!
Onneksi olkoon!
Maestro. Musiikkia.
Mukavaa, että vaivauduit tulemaan.
Mukavaa nähdä teitäkin, äiti. Tässä on Jimena. - Ilo tavata.
En ikävä kyllä voi sanoa samaa. Puhuisin nyt poikani kanssa kahden.
Käy kylmässä kylvyssä ja mene maate.
Äidin ei pitäisi joutua häpeämään lastaan.
Javier.
Maksa sille tytölle, ennen kuin hän lähtee.
Ilotytöt nostavat metelin, jos eivät saa rahojaan.
Voitko hyvin? - Totta kai.
Rakas Diego.
Etkö pyydä tulevaa anoppiasi tanssimaan?
Luvallasi, Alicia.
Hienot juhlat. Kaikki tärkeimmät vieraat tulivat.
Alicia ei tunnu innostuneen häistä. - Luulitko, että se kävisi helposti?
Alicia on kaunis ja älykäs nainen. Häntä ei ole helppo kesyttää.
Jos haluat hänen luottamuksensa, hänen täytyy rakastua sinuun.
Vain rakastuneena hän luottaa täysin aviomieheensä -
eikä kyseenalaista tämän tekoja.
Usko pois. Minullekin kävi niin.
Saan Alician naimaan sinut. Loppu on kiinni sinusta itsestäsi.
Anteeksi. En huomannut teitä. - Ei se mitään.
Tarvitsin raitista ilmaa.
Ymmärrän. Minäkään en välitä väenpaljoudesta.
Onnittelut ovat kaiketi paikallaan. - Niin.
Niin kai.
Ei kiitos. - Eikö tee mieli?
En tiedä. En ole koskaan kokeillut.
Ette ollut koskaan kihlautunutkaan, mutta kerta se on ensimmäinenkin.
Sitähän ei tiedä, ennen kuin kokeilee.
Melkein.
Kiitos.
Onko kerta tosiaan ensimmäisenne? - Mikä nimenne olikaan?
Julio. - Julio Molins.
Samppanjaa, neiti.
Ei kiitos, Andrés. - Entä herralle?
Julio, otatteko samppanjaa?
Ei kiitos.
Tarkemmin ajatellen lasillinen ei ole pahitteeksi.
Ei kiitos muuta.
Jääkö nuorukainen siihen koko illaksi?
Onko jokin hätänä, Andrés? - Ei, neiti Alarcón.
Herra.
Palvelusväki.
Joskus säännöt unohtuvat. "Hyvät tavat, vaitiolo ja hienotunteisuus."
Pääsevät ne joskus unohtumaan muiltakin.
Taidatte tuntea palvelusväen hyvin.
Osa oli täällä jo ennen kuin synnyin. Jotkut varttuivat hotellissa.
Uusiin teillä ei liene samanlainen suhde.
Tunnen kaikki työntekijät nimeltä, jos te sen halusitte tietää.
Se on ollut perheessä tapana.
Uusiin minulla ei toki ole yhtä läheinen suhde.
Olen ollut kuukausia poissa. En päässyt edes Valon juhlaan.
Kertokaapa vähän itsestänne, herra Molins.
Mitä teette työksenne? - Olen arkkitehti.
Ihanko totta?
Tunnenko kenties töitänne? - Tuskinpa.
Olen tehnyt uraa enimmäkseen ulkomailla.
Minä olen aina halunnut opiskella. Olla itsenäinen.
Isäni olisi ilahtunut siitä.
Hänen kuoltuaan äiti päätti, että minusta tehtäisiin hyvä vaimo.
Mihin isänne kuoli? - Lääkärit eivät tiedä varmaksi.
Sairaus oli äkillinen.
Kaipaatte häntä.
Anteeksi. Omakin isäni kuoli vasta. - Otan osaa.
Ensi vuonna toivottavasti pääsette tätinne kanssa oopperaan.
Ehkä tapaamme silloin uudestaan.
Epäilen suuresti.
En juuri välitä oopperasta.
Huvittaako se teitä?
Yläluokkainen mies harvemmin myöntää, ettei pidä oopperasta.
Sitä ei pidetä soveliaana.
En piittaa soveliaisuussäännöistä. Toimin haluni mukaan.
Voitteko tehdä niin?
Siinä tapauksessa olette onnekas.
Tekin teette niin.
Olette ulkona polttamassa ensimmäistä savukettanne, -
vaikka lähipiirinne on sisällä -
ja palaa halusta onnitella teitä kihlauksestanne.
Pitäisi kai palata sisälle. Oli mukava keskustella.
Samoin.
Nyt tiedän, etten pidä tupakasta.
Alicia. Olen etsinyt sinua.
Anteeksi. Olin hetken ulkona. - Kenen kanssa?
Rosalía Molinsin veljenpojan.
Carlosinko? - Julion.
Veljenpojat ovat Carlos ja Alfonso. En muista ketään Juliota.
Muistan varmaan nimen väärin.
Vetäydyn yöpuulle. Päivä on ollut rankka.
Kuulehan...
Tiedän, ettet halunnut vielä kihloihin kenenkään kanssa.
Saati minun. - Diego.
Tiedän, ettet rakasta minua.
Olet hyvä mies ja...
Olemme tunteneet pitkään, mutta... - Et tunne mitään minua kohtaan.
Uskot tuntevasi minut, mutta se ei pidä paikkaansa.
Tunnet isääsi avustaneen miehen ja hotellinjohtajan, muttet minua.
En ikinä pakottaisi sinua vihille vasten tahtoasi.
Jos tahdot, -
puramme kihlauksen yhteisymmärryksessä.
Mikset kysynyt minulta, ennen kuin pyysit lupaa äidiltäni?
Yritin toimia sääntöjen mukaan. - Niin ei aina ole paras.
Välillä kuulostat aivan isältäsi.
Haluat johtaa hotellia, kuten isäsi toivoi. Johda sitä minun kanssani.
Vannon tekeväni kaiken voitavani, jotta olisit onnellinen.
Hyvää yötä.
Olen sietänyt Alarcóneja vuosikaudet ja tunnen heidät.
Joudut vielä monesti viettämään yösi yksin.
Ainakin häihin asti. - Mitä sinä täällä teet?
Älä hätäile. Kukaan ei nähnyt tuloani.
Pelkäätkö, että kihlattusi saa tietää?
Olisit iloinen menestyksestäni.
Minähän olen.
Sinulle on parempi, että pysyt tyytyväisenä.
Vai luuttusitko mieluummin keittiön lattiaa?
Kihlaus on hyväksi minulle, mutta myös sinulle.
Juhlitaan sitä.
Suomennos: Sini Paronen Yle