L-au capturat pe Kennedy. Voi avea grijă să fii spânzurat!
- Vei spune despre implicarea mea? - Depinde.
Ce-au făcut fraților mei... nu găsesc puterea să las amintirea în urmă.
Druizii nu se joacă. Pistol, cuțit... sunt unelte cu care-ți faci treaba.
Doi morți, cinci dispăruți.
- Toți din Cinci Puncte. - Ce zici de-un pahar?
Nu permit unui ucigaș în serie să vâneze pe străzile mele.
COPPER Sezonul 2 Episodul 3
Comentarii pe www.tvblog.ro
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Ziarul! Ia ziarul!
Proces de crimă!
Asta-i bună.
Ziarul!
La dracu, Doman! Pentru Dumnezeu, stai pe loc!
Domnu' Doman, nu-i așa?
Închipuie-ți, dau peste tine în această frumoasă dimineață.
E a doua oară când mă pui la încercare, Doman!
Vom sta de vorbă despre cei șase băieți dispăruți și drogurile din buzunarul tău.
Nu, nu, domnule detectiv.
În buzunar am avut leacuri. Medicamente legale.
- Am o traistă. - Și ce cauți
să pui leacuri în băutura altui om?
Așa am făcut? Trebuie să fi crezut că e cana mea.
- Bar plin... greșeală nevinovată. - Nu-i nimic nevinovat la tine, loază!
Lăsând toate astea la o parte, detective,
n-aveți nicio dovadă de contrariu.
Hai să-i dăm puțin timp să se mai gândească.
Du-l în latrină.
- Vorbești serios? - Da.
Nu!
Te rog.
Te rog, oprește-te! Stai! Stai!
Scoate-mă de-aici!
Scoate-mă de aici, te rog!
James, ai văzut-o pe logodnica mea în această dimineață?
Doamna Haverford s-a trezit și a plecat devreme, dle.
Cred că face muncă voluntară la Uniunea Creștină a Femeilor.
În ziua nunții noastre. Remarcabilă femeie.
Pur și simplu remarcabilă.
Ai ceva pentru mine?
Ai grijă ca răspunsul meu să parvină la timp.
Mai e ceva?
I-ai spus scumpului tău Robert adevărul despre implicarea ta?
Nesinceritatea și secretele aduc moartea prea multor căsnicii.
Gândește-te doar la prima căsnicie a ta.
Felicitări pentru nuntă, doamnă Haverford.
Îți doresc să ai parte numai de fericire toată viața!
- Puțin mai mici, Annie. - Știu. N-am terminat încă.
'Neața, Kevin.
Nu te-am auzit când ai venit azi-noapte.
- Am lucrat la un caz. - Să-ți pregătesc micul dejun?
Nu, nu. Am trecut doar să iau ceva.
- Dar vei veni la timp pentru nuntă? - Da, desigur.
- Maiorul trimite o trăsură să ne ia. - Ești cavalerul de onoare.
Diseară e o petrecere cu dans la familia Callahan.
Mă gândeam să mergem după nuntă,
ne distrăm puțin.
La fel ca la prima noastră întâlnire.
Ca în seara în care te-ai împiedicat de bătrâna dnă Flynn în timpul dansului
fiindcă erai prea ocupat să te holbezi la mine?
Mi-ai acordat a doua întâlnire, dacă-mi amintesc.
Să le punem în bucătărie, doctore?
- Da, domnule. - Bine.
Nu mi-am imaginat vreodată că voi revedea acest loc.
- Ești sigură că ți-e bine? - Mi-e bine.
E timpul să ne facem amintiri noi aici.
- Dați-mi drumul de-aici! - Parcă spuneai că nu mai zici nimic.
- Nu! - Vă las puțin singuri.
Nu, nu, te rog, nu pleca! Îți spun tot ce vrei să știi!
Dar eu n-am omorât pe nimeni! Nu mi-am făcut decât datoria!
- Jur! Lucrez pentru guvern. - Prostii!
Nu, nu! Spun adevărul!
Recrutez soldați pentru armata unionistă.
Vă rog! Scoateți-mă de aici!
E aranjată treaba cu salonul funerar Amigone.
Săptămâna viitoare va lua de două ori mai mult.
Drăcie, Francis! O'Rourke o să fie tare încântat să audă asta.
Apropo, aș fi fericit să-i duc chiar eu vestea. N-am avut ocazia să-l cunosc.
- Nu pot să fac asta. - Zău așa, Seamus.
- N-am făcut treabă bună pentru druizi? - Sigur.
Și ce rău faci dacă mă prezinți lui O'Rourke?
Mai ales că o faci tu, unul din băieții lui preferați.
Aici ai dreptate.
O vorbă din partea mea ar însemna mult.
Atunci problema e aranjată.
- Ba nu. - Ești un om cumsecade, dle Walsh,
indiferent ce spune cumnatul tău.
Trebuie să vezi asta. Duhnește până aici.
Opriți-vă! Opriți-vă, am înghețat.
Sunt ceea ce unii numesc agent de intermedieri.
Pentru fiecare soldat înrolat primesc bani.
De obicei îi conving ușor să se înroleze.
Niște whisky, câteva povești de glorie
și toți se aprind după unchiul Sam și soldă.
Războiul nu se mai sfârșește.
Zvonurile despre măcel pătrund și în nord, așa-i?
Nu-i la fel de plăcut când vezi bărbați întorși acasă fără mâini și picioare.
- Așa că te-apuci să-i droghezi? - Îi fac să "renunțe la inhibiții".
Hai să-i spunem răpire. Mai aruncă una.
Asta faci, codoș ce ești?! Asta se întâmplă?!
- Puți! - Încă o găleată!
- Ascultați-mă... - Răpești acești copii
și-i trimiți să se trezească pe un nenorocit de câmp de bătălie!
Trebuie să înțelegeți... există norme de îndeplinit.
Dacă noi nu facem rost de soldați, o va face alt agent.
Înc-o dată. Cum a murit McGrath?
Nu, nu! Partenerul meu a fost de vină.
Își spune John Smith.
El mi-a spus de frați, zicea că sunt gata de recrutare.
De obicei lucram împreună
să-i convingem să se înroleze, dar el a angajat un nătâng în locul lui!
- Ce nătâng? - Un bavarez vânjos
pe nume Brubacher. Nu-l cunoșteam. Și nu l-am mai văzut de-atunci.
El l-a omorât pe John McGrath?
Le-am luat băieților de băut, am pus câteva picături în whisky
și i-am scos din bar.
Dar unul dintre băieți a început să se zbată
și amicul meu mâncător de varză murată s-a înfuriat
și l-a bătut de l-a lăsat fără suflare!
- De ce nu l-ai oprit? - M-ar fi mâncat de viu!
Doar nu era să...
mă las găurit, așa că... am șters-o.
I-am spus partenerului meu că de-acum lucrez singur.
Unde-i partenerul ăsta al tău și unde sunt ceilalți băieți?
Nu știu.
- Încă una. - Nu, nu...
- Avem nevoie de mai mulți oameni. - Pentru ce? Ați arestat suspectul.
Lucrează cu un partener care își spune John Smith.
- Bănuim că nu-i numele lui. - Doman răpește recruții,
îi predă lui Smith care îi predă Uniunii.
- Și predarea se face astăzi. - Așa zice Doman?
- Când se face predarea? - Zice că nu știe.
- Și unde sunt băieții? - Nu știm.
În afară de taverne, Doman și Smith s-au întâlnit într-un birou din Delancey.
Și te aștepți să le dau oamenilor altă misiune
în baza vorbelor unui escroc care nu oferă nicio dovadă?
Nu, mă aștept s-o faceți în baza judecății mele, domnule.
Cererea se respinge. Am trimis 20 de oameni la secția 8
să potolească un scandal. De altfel, dacă așa-zisul partener există,
sunt convins că cei mai capabili detectivi ai mei,
lordul Corcoran și ducele McSălbatic, vor găsi dovezi s-o demonstreze.
Dacă nu există ceva mai important pe ordinea de zi, Înălțimile Voastre...
Bun! Vă sugerez să vă mișcați dosurile și să rezolvați cazul, domnilor.
Aduceți aici vaza de cristal cu trandafirii crem
și trebuie să schimbăm toate lumânările din candelabru.
Da, doamnă.
- Am de făcut o mărturisire. - O mărturisire?
Da. Azi-dimineață m-am întrebat dacă nu cumva ai fugit,
dându-ți seama ce greșeală faci acceptând această căsătorie.
Chiar în acest moment este dusă argintăria la trăsură.
Păcat. Atunci ar trebui să te privesc o ultima dată
ca să-mi amintesc cum arăți.
Dar dacă printr-o minune te hotărăști să rămâi,
ai de spus un ultim cuvânt înainte să facem saltul?
Cuvintele sunt ineficiente, dragă Robert.
Matthew...
Nu sta acolo zâmbind ca un bețiv în ziua de duminică.
Sunt multe de făcut astăzi.
Atunci ar fi bine
să trec direct la treabă.
Domnișoară Heissen! Ce surpriză plăcută.
Mi-am zis să vă urez "bine ați revenit în cartier".
Produse de patiserie din țara mea
și o sticlă de vin Kohler și Frohlin din California.
Foarte drăguț din partea ta.
După ospitalitatea pe care mi-ați arătat-o, măcar atât să fac.
Aici l-am întâlnit pe John Smith,
dar nu știu ce-ați putea afla de aici.
Numele lui real, pentru început.
Câtă vreme am fost plătit, n-a avut nicio importanță.
Vrei să-mi spui că n-ai mirosit nimic,
n-ai auzit vreun nume, un număr?
- Dacă așa stă treaba... - Nu ne mai ești de folos.
N-am ucis niciodată un om până la război.
Primul a fost... a fost greu.
Mai greu pentru el, desigur.
După primii zece a devenit mai ușor.
Raftul de sus, în stânga. E un dosar de-al lui.
Mă mai uitam în el să văd dacă-mi primesc partea cuvenită.
- Chitanțe, facturi... - E ceva folositor?
Posibil.
Numele ofițerului de recrutare din armată. Plutonier major Atticus Reid.
Contactul lui Smith?
Poate. Îi fac o vizită. Tu stai aici și caută în continuare.
Ești sigur că ai timp? Pot să mă duc eu la plutonier.
Tu trebuie să ajungi la nuntă.
Am mai mult timp decât acei băieți. Și sper ca serviciul meu în armată
să-l convingă pe plutonierul major să coopereze.
Intri pe riscul tău.
Câștigul de săptămâna asta, dle O'Rourke.
- Și el este... - Francis Maguire.
Da. A făcut o treabă foarte bună pentru noi și m-am gândit...
- Mulțumesc, Seamus. - Nicio problemă.
Asta înseamnă că poți să pleci.
Deci tu ești detectivul cu un singur ochi.
Nu mai sunt detectiv.
Dar tot ai un ochi beteag.
Ia loc.
De ce l-ai pus pe bietul Seamus să te aducă aici, detective?
Doream să-mi exprim mulțumirea pentru că mi-ai dat de lucru.
Ți-am dat o munca de rahat care poate fi făcută și de-un idiot.
De exemplu Seamus.
Ești mulțumit de munca asta de rahat, detective?
Cred că aș putea fi ceva mai mult decât un curier. Un angajat valoros.
Cu câțiva ani în urmă vărul meu a fost prins
furând niște alimente din băcănia lui Joe Hill.
Eu l-am arestat?
Tu l-ai împușcat în fund.
Ce naiba, vărul meu e un imbecil.
Sunt sigur că a meritat să sângereze.
Vreau să știu ce-mi oferi, detective.
Un om fără nicio opțiune face orice ca să supraviețuiască.
Sunt al tău cu totul. Dă-mi mai multe responsabilități.
Generoasă ofertă, dar și problematică.
Chiar și cu presupusa ta cădere în dizgrație,
din experiența mea, odată polițist, întotdeauna polițist.
Atunci lasă-mă să-mi dovedesc valoarea.
Dle Maguire, eu am încă doi ochi buni și cred în ceea ce văd cu ei.
Singura cale prin care aș putea să mă încred în unul ca tine
ar fi să elimini unul de-al tău. Trebuie să omori un polițist.
În regulă.
Și știu exact pe cine.
Trebuie să plecăm la nuntă.
Mai e atâta treabă de făcut aici.
Sara, rochia pe care ai creat-o va fi perfectă.
Oaspeții ne vor primi bine, vom face conversație, vom dansa.
În plus, trebuie să mergem.
Maiorul Morehouse a fost de acord să mă ajute s-o caut pe mama ta.
Ce? Nu, Matthew!
Ți-am spus că nu vreau să fiu datoare nimănui.
Eu am epuizat toate opțiunile în căutarea mea.
A fost vândută, dar nu pot afla unde.
Efortul maiorului va fi ultima și probabil cea mai mare șansă a noastră.
Sara...
tu vrei să-ți vezi mama, iar prietenul nostru
ne va ajuta în această problemă.
Așadar...
hai să-i răspundem cu prietenie
și să mergem să-i sărbătorim ziua nunții.
Nu vii aici și dictezi guvernului cum să-și conducă afacerile, băiete.
Când oamenii tăi au încercat
să dărâme afurisitul ăsta de oraș doar ca să evite recrutarea.
Oamenii mei au făcut mai mult decât trebuia în acest război.
Da, voi, irlandezii aveți talentul
de a lupta și de a muri. Recunosc.
- Acum vorbim despre copii. - Mi-ai spus.
Am să-ți spun un mic secret.
Nu-mi pasă nici cât negru sub unghie de unde vin acești copii.
Avem atâta nevoie de soldați încât am început să înrolăm negri!
Asta-i răpire, dle plutonier major...
Ascultă, rahatule, știu că ai o treabă de făcut.
Și eu la fel.
Și acest nenorocit de război care ne dezbină țara
e mai important decât tine, decât mine
sau o grămadă de păduchioși din mahalaua Cinci Puncte.
Tu, dintre toți oamenii,
ar trebui să știi mai bine că-i adevărat.
Nu generalii dichisiți câștigă războaiele, caporale,
ci soldații care cad la datorie.
Nu mai sunt caporal de șapte luni, domnule plutonier.
Vă mulțumesc pentru timpul acordat.
Domnule detectiv, cred că ți-a căzut ceva.
Până la apus vor fi plecați. Trebuie să te grăbești.
- Du-te sus și schimbă-te. - Vorbești serios?
Da. Doar n-o să mă duc singură la o nuntă în înalta societate.
Mireasa este gata, domnule.
Dle Morehouse, mireasa este gata. Trebuie să începem.
- Cavalerul meu de onoare nu este... - Pe aici.
Poate că a venit.
Iat-o pe soția lui.
Vino lângă mine, James. Îl vei înlocui.
Este foarte neobișnuit, domnule.
Când am urmat eu normele, din câte știi tu?
În plus, cine-ar fi mai bun la asta
dacă nu omul care mă vede zilnic dezbrăcat?
Vă voi cere amândurora să spuneți, așa cum veți răspunde
în ziua judecății de apoi, când secretele cele mai adânci
vor ieși la iveală, dacă vreunul dintre voi
cunoaște vreun obstacol în calea sfintei voastre uniuni,
să vorbească acum.
Polițistul pe care-l căutăm...
cred că ai o problemă personală cu el.
Dacă nu era el, aș fi încă detectiv
și mi-aș trăi vechea viață.
Dar totuși... mai bine el decât eu.
Întotdeauna e așa, detective.
Orice pungaș poate să tragă cu pistolul.
Prefer să te murdărești pe mâini.
Dacă nu cumva crezi că nu te poți apropia suficient
încât să te uiți în ochii lui.
Eu, Robert Luther Morehouse,
te iau pe tine, Elizabeth Victoria, să-mi fii soție,
să te am alături și să te ocrotesc de azi înainte,
la bine și la rău,
în bogăție și în sărăcie, în suferință și sănătate,
să te iubesc și să te prețuiesc până ce moartea ne va despărți.
Prin schimbul de inele
și prin unirea mâinilor vă declar soț și soție.
Sânge roșu pe un polițai albastru.
În numele Tatălui și al Fiului și al Sfântului Duh.
Culorile mele preferate.
Dumnezeu să vă binecuvânteze și să vă păzească...
atât în această viață, cât și în cea care va urma.
Iată-l, cel mai norocos milionar șchiop din tot orașul New York.
Tuturor milionarilor le lipsește câte o parte din ei, dle Donovan.
- Ici un creier, colo o inimă. - Doamnă Morehouse.
- Arătați încântător. - Vai, vă mulțumesc.
S-ar putea să fim vecini în curând.
Se zvonește că vila Coddington va fi de vânzare
și doamna mea și cu mine vom face o ofertă.
Credeam că sunteți obligat să locuiți în districtul șase,
având în vedere funcția dv. politică.
Nu, am modificat actul constitutiv al orașului anul trecut.
Nu mi se cere să locuiesc undeva.
Nu-i democrația un lucru cu adevărat minunat?
Scuzați-mă.
Primarul îți transmite regretul lui.
Gunter e îngrijorat din cauza perspectivelor de realegere.
Eu sunt pe deplin conștient de reputația mea atipică.
O reputație care, așa cum ne amintim,
include zădărnicirea unui complot periculos de unul singur.
- Au fost mulți bărbați curajoși... - Și vei fi martor la procesul lui Kennedy.
Deoarece procedura prevede un tribunal militar secret,
nu pot nici confirma, nici infirma vreo implicare.
Ce e?
- Câți sunteți? - Șase.
E în ordine. Totul va fi bine.
- McGrath? - Detectiv Corcoran! Bine c-ai venit!
Am lăsat vorbă că mi-am găsit băiatul și că vin să-l scot.
- Să-i scot pe toți. - John Smith...
Băieții tăi te-ar fi recunoscut. De asta l-ai angajat pe bavarez
să lucreze cu Doman.
- Tu ești Michael? - Da.
Eu sunt detectiv. Poți să eliberezi restul băieților?
Da.
Poți să te dai mare și tare dacă vrei, dar pe el nu-l cunoști.
Sau pe celălalt, așa-zișii mei fii.
Ani întregi pe drum, muncind pentru ei
și pentru bețiva de maică-sa,
ca să vin acasă și să fiu tratat ca un gunoi.
- Sunt copiii tăi. - Erau copiii ei!
Hai, ieșiți.
Așa că ai început să-i vinzi.
Era timpul să primesc ceva în schimb pentru rahații ăia puturoși.
- Domnule! - Michael, fratele tău e mort
din cauza acestui ticălos josnic.
Știu.
Dar nu sunt sigur că Johnny și-ar fi dorit asta.
Dar merită să sufere în frig și singur, așa cum ne-a lăsat el.
Să-și petreacă zilele în lanțuri.
- Plecați. - Mulțumim, domnule!
Spune mamei tale că nu trebuie să-și mai facă griji din pricina lui.
Nu mi se pare că se face dreptate dacă te pun în lanțuri.
Și ai de gând să mă omori?
Îți dau de ales...
mai mult decât le-ai oferit tu copiilor tăi.
Fie termin acum cu totul,
fie înveți pe pielea ta cum arată moartea.
Annie Reilly, ce cauți la etaj?
Îmi căutam haina. A trecut ora mea de culcare.
Avem angajați pentru asta, dră Reilly. Le spui și ei îți aduc lucrurile.
N-ai fost niciodată mai chipeș, domnule Morehouse.
Nu așa mi-am închipuit noaptea nunții.
Ia te uită la tine, Robert.
Poate că ești o Morehouse cu numele,
dar toleranța față această slăbiciune
se capătă într-o viață, draga mea.
Nu te merit.
Nu merit niciun pic de fericire.
Sunt o persoană îngrozitoare.
- Ești extenuată. - Nu sunt.
Nu, sunt o escroacă,
o impostoare care, în fața prietenilor și a familiei, în fața lui Dumnezeu...
Elizabeth, vorbești prostii.
Știu foarte bine cu cine m-am căsătorit.
Dacă ai ști, m-ai disprețui.
Poți să fii și diavolul însuși, că tot te-aș găsi irezistibilă.
Am luat parte la conspirația pentru incendierea orașului New York.
Cred că ar trebui s-o lași mai moale cu opiul.
Dl Kennedy a venit la mine la scurt timp după moartea lui Winfred.
Căuta sprijin financiar. Eu eram vulnerabilă și...
Nu e amuzant.
Incendiile trebuiau să fie doar un semn de protest,
atunci când nu era nimeni acolo, fără victime.
- Încetează, Elizabeth! - Au profitat de naivitatea mea.
Iartă-mă, Robert.
Să te iert?
Să te iert?!
Tu îți dai seama că eu mi-am exilat tatăl
din cauza implicării lui? Propriul meu tată!
În ce mai ești implicată?
- Ce minciuni ai mai împrăștiat? - A fost o greșeală îngrozitoare.
N-am avut la cine să apelez.
Jurămintele pe care le-ai rostit astăzi...
a fost ceva sincer?
Mă iubești măcar?
Da, desigur.
Bineînțeles!
Te iubesc, Robert.
Te rog, Robert, am nevoie de tine.
Robert, am nevoie de tine!
Te rog, dacă depui mărturie...
Dumnezeule, Robert, te rog!
Te rog!
Bine ai venit în armata Statelor Unite.
Poftim prima de înrolare.
Voi avea grijă s-o primească familia lui.
Dacă mai găsești pești proaspeți, să-i trimiți la mine, irlandezule.
"Uniunea, acum și pentru totdeauna", soldat McGrath.
Ellen, trebuia să te fi anunțat, știu.
Astă-seară a apărut ceva important.
- A trebuit să acționez. - Nu-i nimic.
- Știu că ți-am promis. - Am spus că nu-i nimic, Kevin.
Dar ar trebui să-ți prezinți scuzele domnului Morehouse.
- Au fost oameni în pericol. - Întotdeauna sunt.
Spune ce vrei să spui, Ellen.
Ai instinctul de a proteja oamenii, Kevin.
Iubesc asta la tine, noblețea...
Dar uneori nu mă pot împiedica să simt că tu...
alegi să salvezi viețile altora cu prețul vieții noastre.
- A fost doar o nuntă. - Nu!
Nu, așa a fost viața noastră întotdeauna, chiar de la început.
Când erai boxer plecai zile întregi de acasă.
- De la un meci la altul. - Încercam să câștig pentru noi,
pentru familia noastră, să vă ofer lucruri.
- Mai mult decât o podea murdară. - Și ce câștig ne-a adus
lupta ta în războiul altora?
Am făcut ce-am crezut că e mai bine.
- Pentru tine. - Pentru noi.
Pentru fiica noastră.
Avea un an și jumătate când ai plecat.
Îți amintești când ne-am întors de la Peekskill
și Maggie ardea toată de febră și primul spital la care ne-am dus
a refuzat s-o trateze fiindcă eram irlandezi?
Și cum a schimbat asta lupta ta în război?
În acea zi mi-am jurat, i-am jurat lui Maggie
că ea nu va mai fi niciodată tratată în acest fel.
Că va crește să fie văzută ca cetățean american.
Luptând în războiul altora... a devenit războiul meu,
țara mea, țara noastră.
- Ca locul lui Maggie să fie aici. - Și totuși casa este goală.
Detective! Vino încoace.
Credeam că mirelui i se face frică.
Am avut de pus la punct niște amănunte în cazul McGrath.
Hai să-ți dau un sfat.
Ești un polițist bun și dăruirea ta
pentru profesie este admirabilă.
Oamenii ca tine și ca mine
nu pot scăpa ocazii, nu pot încălca angajamente
față de oameni importanți. Dacă îți dorești o viață mai bună
decât viața de detectiv, ar fi bine să gândești dincolo de ea.
Da, să trăiți. Vă mulțumesc pentru sfat.
Mă gândesc doar la binele tău. Du-te și ia-ți de băut, fac cinste.
Mulțumesc.
Richie.
Bună seara, străine.
Astă-seară zâmbești a câștig bănesc.
Nicio cameră liberă. Suntem plini până la refuz.
Chiar și prietenul tău Robert Morehouse e aici.
- În noaptea nunții? - S-a hotărât să facă pe prostul
și să petreacă noaptea cu oricine în afară de doamna lui.
- Cristoase! - Nu că m-aș plânge.
Lasă bacșișuri serioase.
Dar ar fi bine să vezi ce face.
Nici tu nu arăți prea bine, Corky.
Am avut o zi grea.
Ai probleme acasă?
- Niciodată n-a fost mai bine. - Aiurea!
"Câteodată sunt măcelar Și simt bucățile grase."
"Și dacă partea e cărnoasă, Mai departe nu îmi pasă."
"Câteodată sunt brutar. Coc pâine și albă, și neagră..."
Kevin! Slavă Domnului că a sosit cavaleria!
Dacă vrei să auzi un cântec și mai deocheat, Corky e omul tău.
Lotti, ieși.
N-a ascultat strofa cizmarului.
N-a ascultat-o.
Kevin, ai reușit să-mi distrugi ziua în două rânduri.
Lasă-mă să te duc acasă.
Nici nu mă gândesc!
De ce? Ce s-a întâmplat?
Te interesează cumva nunta mea?
Pentru că mai devreme ai avut o totală lipsă de interes.
Îmi pare rău. N-am putut.
Sincer să fiu, absența ta a fost cea mai mică dezamăgire a mea.
Vorbești cumva despre Elizabeth?
Cum se face că cei pe care-i prețuim cel mai mult ne înșală?
Fiecare om ascunde anumite părți ale ființei lui, domnule maior,
mai ales de cei la care țin.
Tu i-ai spus lui Elizabeth ce-a fost mai rău,
i-ai împărtășit măcar o frântură din ce-am făcut noi în bătălie?
Fiindcă asta...
asta e ceva ce soția mea nu trebuie să afle niciodată.
E mai bine ca anumite lucruri să stea ascunse.
Deci ai iertat-o pe Ellen?
Să spunem doar că...
încerc să-mi onorez angajamentul.
La fel ca pe câmpul de luptă.
Mută-te mai încolo, domnule maior.
Noi doi o să dormim împreună în noaptea asta.
Atunci dă-ți jos afurisitele alea de cizme
până nu apare Kennedy.
Ceva de băut, lady Sara?
Ar fi minunat, prinț Matthew.
Puțin vin de la domnișoara Heissen?
Îmi tot spui că te simți bine.
Mă simt bine. Mă voi simți.
Și totuși, stăm aici și tu te uiți la același lampadar și te gândești
la ceea ce-au pățit frații tăi.
E doar o amintire.
Amintirea face parte din tine.
Ceea ce-ai văzut...
E ceva de care am obosit să tot alerg.
Ce pot face?
Cum să te ajut să te întorci și s-o înfrunți?
Nu poți.
Sara.
Sara?!
Sara...
- Până aici. - Sara!
Ajunge, Matthew.
Destul!
Hai să ducem copiii acasă.
Dumnezeule...
Haide, să mergem.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Unde naiba ți-e partenerul?
I-am trimis vorbă.
- Atunci ăsta e cazul tău. - Da, domnule căpitan.
Vreau nume.
Vreau să-mi fie aduși vinovații.
Să nu mă dezamăgești, O'Brien. Sunt într-o dispoziție cumplită.
- Atenție, domnilor! - Să trăiți, domnule.
Nu dormiți,
nu părăsiți aceste străzi
până când nu găsiți ultimul escroc, târâtură și găinar.
- Spargeți capete! Tăbăciți spinări! - Da, domnule.
Faceți orice trebuie.
Găsiți-l pe nemernicul care a înjunghiat băiatul acela!
A fost unul de-al nostru!
Aveți grijă să se facă dreptate.