M-am logodit. Cu dra Mary Lockwood.
Grindle avea un registru cu femeile care au fost la ea.
- Cât? - Unde-i Annie?
Am trimis-o să locuiască cu o familie din California.
- Bună, fetițo. - El nu e tatăl meu.
Voi fi cuminte! Te rog! Nu!
COPPER Sezonul 1 Episodul 7
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to GeirDM www.addic7ed.com
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Ce cânți acolo?
Așa fac?
Nici nu mi-am dat seama.
Vai, detectiv Corcoran, pari...
Foarte plăcut surprins?
Eu nu sunt.
Nu sunt deloc surprinsă.
Întoarce-te aici și dă-mi voie să văd ce pot face în privința asta.
Adu-mi un pahar.
Când un bărbat se vede în așternuturi călcate,
îi trebuie și pahar de cristal pentru băutură.
Propune un toast.
Pentru Annie.
Unde spuneai că este?
Kevin...
de câte ori trebuie să trecem prin asta?
Unde în California?
Pe lângă San Francisco, cu o familie respectabilă,
într-o casă cu vedere la ocean, priveliște care ar calma
și cel mai agitat spirit.
Pare suficient de departe.
Suficient de departe de Five Points?
De omul care i-a furat inocența...
un fermier de la nord, se numește Reilly.
A forțat-o pe Annie să trăiască cu el ca soție a lui,
timp în care pretindea că e tatăl ei.
- Tatăl ei?! - Dar contează că ea e în siguranță.
Iar speranța și fericirea vor urma.
Toarnă-mi de băut. Repede.
Agenți ai confederației au trecut granița din Canada
și au făcut un raid în St. Albans, Vermont,
jefuind bănci, incendiind clădiri. Un om a murit.
Du telegrama tatălui meu, dat fiind faptul că el nu crede
că războiul își va găsi drum către ușa lui.
Ar trebui să pleci în Newport sau în Hyde Park.
Situația nu poate fi atât de cumplită.
Telegrama sugerează că s-au stabilit spioni ai confederației
în Cincinnati, Baltimore, Philadelphia și New York.
Dacă voi credeți că lui Lincoln îi pasă de orașul nostru
mai mult decât de orașul acela din Vermont,
am o bucată de săpun să vă vând, poate are o monedă de aur în ea.
Abe e ocupat să lenevească cu amicii în salonul Casei Albe,
în vreme ce războiul lui ne răpește tații, fiii și frații.
Bună dimineața, Sybil. Domnule detectiv.
Avem spioni rebeli printre noi care ne doresc răul.
Eu zic să luăm atitudine și să-i spunem dlui Lincoln
că acest război trebuie să ia sfârșit acum!
Înainte ca lipsa lui de implicare să ia și mai multe vieți în New York!
- Așa e. - Bine zis.
- Puternice cuvinte, domnule. - Mulțumesc, domnule.
Ce se întâmplă? Ești speriată?
Nu sunt speriată. Dar poate că e vremea să acceptăm
oferta surorii mele și să plecăm în Kentucky.
Vino încoace. Te apăr eu.
Parcă ai avea și altceva în gând pe lângă apărare.
- Pot să fac două lucruri deodată. - Aș vrea s-o văd și pe asta!
- Calmează-te, domnule. - Stai pe loc! Și tu să taci!
- Dacă vrei să te întorci viu. - Vreau doar să vorbesc cu Annie.
Aici nu ești pe Fifth Avenue!
- Voi chema poliția. - Chiar te rog.
Mi-ar plăcea să le spun ce i-a făcut soțul tău.
Doamnă Haverford, vă rog, urcați.
La drum.
Îi urăm bun venit dlui Kennedy, un reprezentant
al noului guvern de coaliție din Canada. Discutăm despre strategii
pentru creșterea ocaziilor de afaceri și a profitului.
- Domnule Kennedy... - Mulțumesc, dle primar Gunther.
Mai întâi aș vrea să spun că noi, cei din Ottawa,
avem un profund regret pentru evenimentele din St. Albans.
Dacă putem face ceva pentru a garanta
securitatea orașului dvs., vă stăm la dispoziție.
Închide granițele. Nu lăsați spionii confederației să intre în America.
Să închidem granițele? Și să restricționăm comerțul?
Evident, nu pledez pentru perturbarea importurilor și exporturilor
dintre țările noastre, dar...
timp de trei ani portul vostru a lansat
vase ale Uniunii care au blocat porturile sudiste,
înăbușind cu succes economia confederată.
Făcând acest lucru, New York s-a transformat în țintă principală.
Ai informații cu privire la rebeli și simpatizanți sudiști printre noi?
Fiul meu împărtășește vederile alarmiștilor din colțul străzii.
New York este un stâlp al afacerilor în America de Nord. A fost și va fi.
Iar afacerea actuală e războiul.
Chiar și în aceste timpuri vrăjmașe, în acest punct,
toți suntem de acord, nord și sud.
Totuși, sunteți printre cei mai bogați oameni din America,
aveți puterea de a influența Washingtonul.
O slăbire a blocadei ar micșora riscul asupra orașului.
Neobișnuit accent aveți, dle Kennedy.
M-am născut și am crescut în Trois-Rivieres.
- Ați auzit de el? - Nu.
Fiindcă nimeni din afara orașului n-a fost nevoit.
Mary.
Am o surpriză pentru tine.
Am luat bilete la Barnum, să-l vedem pe cel mai mic om din lume.
Lasă-mă.
- Ce se întâmplă? - Lasă-mă în pace.
Cine te-a lovit? Cine?
Nu poți să mă lași în pace?
De câte ori mă întorc, dau de tine.
Măcar cinci minute lasă-mă în pace!
Te rog! Am spus să mă lași în pace!
Băiete.
De ce fugi? Potolește-te, copile.
Nu pățești nimic. O cunoști pe dra Mary?
- Da. - E învățătoarea ta?
- Ai văzut ceva rău? - A bătut-o.
Domnul McLean.
- Jeremiah McLean? - Da.
La o parte din drum! Sim!
- Unde e McLean? - Nu știu.
Întotdeauna dispare când vine marfă.
- Spune-i că vreau să-l văd. - Îi spun, dle detectiv.
Vrei să-i spun de ce?
Da, să discutăm despre modul în care se tratează o doamnă.
Acesta este bastonul tău.
E pentru escroci. Nu-l folosi pe cetățeni care nu fac rău.
Și dacă o faci, nu-i lovi în cap.
Azilul de nebuni e plin de capete sparte.
Micule Byrnes, ai grijă să-ți amintești
tot ce te învață detectivul O'Brien.
Doar nu vrei să mori din cauza unei tarte cu fructe?
- Așa cum a făcut unchiul tău. - Da, dle. Adică nu, domnule.
- Ești într-o dispoziție veselă. - Cum să nu fiu?
E o zi frumoasă de toamnă.
Miroase și tu aerul.
- Miroși a apă de trandafiri. - Știu.
Măi să fie!
A adus Asa coletele de la gară? Trebuie să fi ajuns laudanumul.
Nu pot face prea multe pentru dl Morgan,
doar să-i alin puțin durerea când va veni sfârșitul.
A avut o viață lungă și grea.
- Ești trasă la față. - N-am nimic.
- Ai mâncat bine de dimineață? - Am mâncat de m-am săturat.
Sara. Sara?
Gata, draga mea, gata.
- Ți-e foame? - Dacă spuneți dvs., domnule.
Ți-am adus puțină șuncă.
Mulțumesc.
Vă mulțumesc, domnule.
Îmi mulțumești după ce mănânci.
Vă pot mulțumi înainte... dacă vreți.
Aș putea să vă arăt câte ceva din ce m-au învățat prietenele mele.
Să mergem.
Dumnezeule!
Kevin. Kevin!
Te rog să nu mă dai afară. Sunt atât de obosită.
- Am mers pe jos kilometri întregi. - Annie... cum ai... când ai...
- Nu, nu mă atinge. - Nu-i nimic. Nu-i nimic.
L-am omorât pe domnul Reilly.
A venit după tine în California?
M-a legat în hambar ca pe un câine.
Mi-a făcut acele lucruri de multe ori.
O să fiu spânzurată, Kevin! O să fiu spânzurată!
N-o să te spânzure nimeni. N-o să fie nimeni spânzurat, copilă.
Nimeni n-o să fie spânzurat.
Trebuia să-l omor cu mâna mea când am avut ocazia.
Cum te-a găsit?
M-a dat doamna Haverford.
Ține-mă în brațe.
Ține-mă...
Jur că nu știu dacă am febră sau mi-e frig.
Spune-mi că totul va fi bine, Kevin.
Chiar dacă nu va fi.
Ce-i cu mine?
Te-am consultat pe îndelete când dormeai și am observat
o mică pată de sânge pe lenjerie.
Nu e perioada și sânii îți sunt un pic umflați.
Ei bine...
- Matthew, spui că sunt... - Însărcinată.
Dar cum?
- Doar nu-i nevoie să-ți explic, nu? - Știi la ce mă refer.
Iubitule, nu mă simt bine.
Sunt grețurile de dimineață. Și se spune că poți
să te simți puțin amețită în orice moment al zilei.
Sara...
vom avea un copil.
- McLean! - Detectiv Maguire.
Am auzit că ai trecut mai devreme. Închid magazinul.
De ce-ai lovit-o?! Pe Mary Lockwood.
Nu-i treaba ta, Maguire.
N-am nevoie de polițai să-mi rezolve treburile. Am și eu pumni!
- Ea e o problemă pentru tine? - Sigur că este!
De ce-ai lovit-o?
Christoase! Din cauza blestematului de registru!
Al surorii ei. Registrul lui Grindle e la ea.
Mary Lockwood mă șantaja. Cotoroanța șantajează
toți bărbații care au plătit-o pe Grindle pentru avorturi.
Mary!
Deschide blestemata de ușă!
Robert.
Știu că e târziu, îmi pare rău.
Prostii. Întotdeauna e o plăcere să fiu în compania ta.
- Ne așezăm? - Nu, omul tău lucrează acolo.
Chestiunea necesită puțină intimitate.
Ce s-a întâmplat?
- Vreau să vorbești cu Kevin. - Referitor la ce?
L-am mințit.
Oamenii îl mint tot timpul. E destul de obișnuit cu asta.
A venit la mine un bărbat pe nume Reilly, spunând că e tatăl lui Annie.
- I-am dat voie să ia fata. - Nu văd niciun necaz aici.
I-am spus lui Kevin că am trimis-o în altă parte, în San Francisco.
Nu știu de ce-am mințit, dar vorbele au ieșit și n-am putut să le retrag.
Am știut instinctiv că nu trebuia să-i permit lui Reilly s-o ia.
Nu înțelegi. Reilly nu e cine pretinde.
Am fost în nord s-o iau înapoi, dar...
Robert...
Privirea din ochii lui era animalică.
Trebuie să mă ajuți. Trebuie să vorbești cu Kevin.
Îl cunoști atât de bine.
Destul de bine încât să știu că trebuie să-i spui chiar tu.
Nu cred că pot.
Trebuie, și curând. Corky e ca un câine turbat...
cu cât mestecă mai mult un os, cu atât mai ascuțiți îi devin dinții.
Kevin?
Kevin.
Știi și tu câți ticăloși preferă să omoare un polițist decât să fure.
Andrew. Acum câteva clipe eram peste stradă la măcelărie.
Mi-a spus dna Reardon că i-a spus dna McDonagh
ca există o telegramă secretă de la secretarul de stat
către primar care anunță o invazie în Manhattan.
Dacă-i așa, o să murim cu toții. Andrew, vreau să afli adevărul.
Și cum s-o fac? Eu și primarul nu bem în aceleași baruri.
Ești detectiv! Mișcă-ți fundul și fă-ți meseria.
Sau nu mai veni acasă.
- Așa e mereu? - Da, cam așa.
La mine cu mai puțin sirop
și jumătate de păhărel de curacao
turnat peste gheață. Dacă nu ai,
pune paharul în mâinile unei cățele cu sânge rece ca mine.
Cu o cireașă deasupra.
Aici intervin fetele mele.
- Ai schimbat locul ăsta, Eva. - Dă-mi voie să stau, dragă.
Nu-mi pasă cât parfum franțuzesc a pulverizat aici dra Pomadou,
javra aia tot mirosea ca mlaștina din New Jersey în care s-a născut.
Pentru Eva, care aduce demnitate în palatul plăcerilor noastre.
Prost.
Pentru pace în țară și afară, să ne iubim soția și-o domnișoară.
Beau pentru asta.
Pascale, roagă barmanul să deschidă
la întâmplare noul rețetar al Evei pentru cocteil și, unde se deschide,
să amestece trei și să le aducă.
Să nu te miști. Mă întorc imediat.
N-am auzit un toast ca ăsta de când eram la sud de Mason-Dixon.
Înainte de serviciul public am făcut afaceri cu bumbac.
Mergeam foarte des în Atlanta.
Scumpă Atlanta, un oraș drag inimii mele.
Dar așa cum știi, Montreal are cele mai bune bordeluri.
Mai ales unul. Pentru Robespierre,
cel mai bun bordel din America de Nord!
Într-adevăr! Pentru Robespierre.
- Pentru Robespierre! - Femeile de acolo...
Fiecare dintre ele e o silfidă.
Cu totul de acord.
Jur, l-am văzut chiar pe Dumnezeu o dată acolo și zâmbea.
Îmi lipsește Atlanta.
- Un oraș frumos. - Înainte de război.
Acum oamenii și-au pierdut spiritul.
Nu învinuiesc sudul pentru asta.
Învinuiesc maimuța aia bâlbâită de la Casa Albă.
Pe Abe Lincoln cel nu foarte onest! Din cauza lui am pierdut piciorul.
Hai să mai aducem niște fete.
Nu, sudul are la fel de mult dreptul să se elibereze de Uniune
pe cât au avut cele 13 colonii să se elibereze de Anglia!
Lincoln ține cu ghearele de această națiune fantomă
care n-a existat și nu va exista niciodată.
Eu zic... egal și separat.
I-am spus dlui Morgan că trec să-i fac o vizită.
Sper să nu fie mai mult de câteva ore.
Nu-ți mai face griji. Doar nu mă apuc să mut mobilă cât ești plecat.
Încerc, dar nu pot să promit.
- Ce mai faci, Asa? - Bine, dle dr Freeman.
Dă-o Sarei. Trebuie să fug. Salutări mamei tale.
- Bună ziua, doamnă Freeman. - Ce mai faci, Asa? Ce-i asta?
Mi-a dat-o un alb din oraș și a zis s-o arăt tuturor celor ca noi.
Se vorbește în tot cartierul...
O telegramă secretă avertizează despre distrugerea orașului.
E ridicol.
Nu-i nimic adevărat, nu-i așa?
Nu pot comenta dacă această telegramă există sau nu.
- Adică există? - Fii sigur că edilii orașului
au discutat chestiunile și au decis că nu există nicio amenințare.
- Bine, dar cum vom fi siguri? - Nu-i treaba ta să chestionezi.
- Treaba ta e să taci și să pleci. - Să trăiți.
Asta a adus Asa de dimineață.
Le dădea un alb oamenilor de culoare, spunându-le să le împartă tuturor.
Asa spunea că ne avertizează să ne întoarcem.
Unde să ne întoarcem, Matthew?
Cum putem da viață unui copil într-o asemenea lume?
Există întuneric pe lumea asta, Sara.
N-am să neg.
Amândoi am fost atinși de el.
Și știu că uneori... mă simt pierdut în el.
Și atunci mi-e milă de noi.
Dar acest copil, copilul nostru va fi o lumină,
va fi un far care alungă întunericul.
Ești sigur?
La fel de sigur pe cât sunt că te iubesc.
Cicatricile de pe pieptul tău...
Eu sunt norocos într-un fel.
Atunci când pierzi un picior, inamicul nu te ia
de pe câmpul de luptă să te ducă la închisoare.
Te lasă acolo să mori.
Nu există niciun bordel numit Robespierre în Montreal.
Am fost ținut într-o închisoare unionistă
pe insula Johnson, pe lângă Sandusky.
Am făcut degerături în iarnă, scorbut și dizenterie tot anul.
Nu erau medicamente, nu era mâncare.
Mâncam șobolani.
Am mâncat o dată câinele paznicului.
Avea gust de berbec.
Bravii oameni din Sandusky plăteau zece cenți
să vină cu barca peste râul Ohio să ne privească suferința.
Am încercat să evadez, dar m-au prins și m-au spânzurat de degetele mari.
Asta mi-a făcut trădătorul de Lincoln.
Bunului renume al familiei mele.
Numele unui bărbat e tot ce are.
Cum te pot ajuta să recuperezi ce-i al tău?
Avem asociați în Manhattan care așteaptă și sunt pregătiți.
Dacă McClellan câștigă alegerile prezidențiale, ne retragem.
Am fost asigurați că va recunoaște confederația.
Dar dacă învinge Lincoln, New York va arde.
New York a ars și înainte. Întotdeauna se reface.
Nu și de data asta.
Vrei să vezi de ce?
Aici nu-i alcool de contrabandă.
Ia te uită, flacără fără chibrit.
Impresionant.
O să coste, dar în câteva zile
vom avea cât să ardem Manhattan din Bowery până în Washington Square.
Stingeți-l, băieți.
- Îmi pare rău pentru trăsura ta. - Nu-i nimic.
Pentru o cauză nobilă. Și o să dau vina pe băutura mea.
Să ne întoarcem. Am un gin special
care are cam același efect asupra gâtului.
Kevin... unde ai fost?
Am fost plecat.
Te-am căutat.
Care din ele e mai scump?
- Acesta este un Thomas Cole. - Am întrebat care e mai scump.
Nudul. Kevin...
- Și acum?! Cât valorează acum?! - Oprește-te!
- Acum?! Cât valorează? - Kevin, termină!
- Știu ce i-ai făcut lui Annie! - Dă-mi voie să-ți explic.
M-ai mințit. Pe mine...
Dacă Annie pățește ceva, am să te tai!
Am să tai laringele și poți să țipi,
dar n-o să te audă nimeni.
Mă înțelegi?
- Mă înțelegi? - Da. Da.
- Da?! - Da!
Nu credeam că o să te mai văd.
Acum că ai o prietenă nouă... doamna Haverford.
Departe de a fi prietenă.
Ea... a dat-o pe Annie lui John Reilly.
Femeile nu se preocupă de caracterul unui bărbat.
Doamnele astea nu se gândesc decât la panglici, pene și funde.
M-a mințit.
M-a făcut s-o cred.
A dat-o pe Annie ca pe bucată de carne.
Cumpărată și vândută, ca pe o marfă.
- Eu i-aș fi tăiat gâtul. - Mă cunoști bine.
Nu. Trebuie să ajung acasă.
Nu vreau ca Annie să stea singură la noapte.
E cu dna McDonagh, dar ea nu poate să stea trează după ora 20:00.
Îmi faci o favoare înainte să pleci?
Spune.
Prietenul tău Maguire e aici de azi-noapte.
L-am închis într-o cameră.
A jelit întruna după Molly.
Ia-l de aici.
Fă-l să nu mai bea.
Și am să trec mâine seară să-ți arăt cât de bine te cunosc.
- Ne facem de cap, așa-i? - Da.
Îmi înec amarul.
Suntem într-un bordel! Oamenii se concentrează.
Noaptea... trec pe la cimitir.
Să vorbesc cu ea!
- Cu Molly. - Și îți răspunde?
Ceva nu e-n ordine cu moartea ei.
Nu-i deloc în ordine.
Moartea nu e niciodată în ordine, Francis.
Pierderile se înmulțesc.
Nu știu cât mai pot suporta.
- Întâi Molly, apoi Mary. - Mary?
- Mary trăiește. - Trăiește...
dar pentru mine e moartă.
Sunt un prost.
Un nătărău.
A fugit în Anglia...
cu alt bărbat.
Înseamnă că ți-a făcut o favoare. Vor fi alte femei.
Nu, am terminat. Gata.
Cu barurile, cu bordelurile...
Mă duc la biserică.
Să văd dacă Dumnezeu mă primește.
Mă respectă! Și mă scoate din orașul ăsta uitat.
Îmbracă-te, spală-te și hai să mergem.
Trăsura a luat foc de parcă a fost lovită de tun.
Foc grecesc. Am văzut de câteva ori,
dar niciodată atât de mult.
Se spune că Nero a incendiat Roma cu el.
Unde l-ai găsit?
Face parte dintr-o nouă afacere la care mă gândesc.
Periculoasă afacere, domnule maior.
- Cum este? - Parcă aș fi supă.
Tu și soția ta de ce n-ați avut mai mulți copii?
De când vorbești tot timpul?
Maggie a fost norocoasă să te aibă.
Știu cum trebuie să se fi simțit cu tine.
Îmi place rochia asta.
Îți mulțumesc, Corky.
Kevin.
Pot să te sărut de noapte bună?
Lasă ușa puțin deschisă. Mă simt mai protejată.
E vorba de fata aia... Annie.
A pus stăpânire pe el. Nu e în apele lui.
Sau poate că este.
Elizabeth, noi doi citim aceleași cărți,
vedem aceleași opere,
mâncăm la același restaurant.
El nu face asta.
Știi cât de mult îl admir pe Kevin Corcoran.
Dar pe acești bărbați i-am avut sub comandă în război.
Ei acționează din impuls, fie că dau ce-au mai bun ori ce-au mai rău.
Mi-e teamă că și eu fac la fel.
Totuși...
Nu pot să mă liniștesc.
Am eu... un leac.
Tinctură de opiu.
Un produs derivat din floare de mac.
Un mod de relaxare, îți reduce starea de neliniște.
Toate femeile îl folosesc.
Dacă se întoarce Corcoran?
Voi fi alături de tine.
- Da, vei fi. - Ai cuvântul meu.
Iar tu ești om de cuvânt, Robert.
Mulțumesc.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to GeirDM www.addic7ed.com