- Är kamerorna på? - Ja, säg vem du är bara.
Hej, jag heter Frank. Hur är läget?
Svara inte. Det var en retorisk fråga.
Okej, då ska jag förklara.
Det här är en berättelse om framtiden.
Och framtiden...
...kan vara skrämmande.
- Vad är det? - Är "skrämmande" så bra egentligen?
- Ja, "skrämmande" är bra. - Okej.
Framtiden kan vara skrämmande.
Opålitliga regeringar...
...överbefolkning, krig på alla kontinenter...
...svält, vattenbrist, och allmän miljökris.
Och vetenskapliga framsteg, underverk och skönhet...
- Kan du sluta avbryta? - Ja, men var lite mer positiv.
- Berätta om sånt du tycker om... - Du avbryter ju bara!
- Du har rätt. Förlåt. - Jo, som sagt...
För varje sekund kommer vi närmare och närmare...
Jag vet! Berätta om när...
- Jag måste berätta om den här grejen. - Men börja i en annan ände då.
Okej, var ska jag börja?
Du brukar ju säga att framtiden inte alltid såg ut så här.
Nej. När jag var liten, så var framtiden...
- Annorlunda, va? - Ja.
Schysst. Börja där då.
Okej, när jag var liten... var framtiden annorlunda.
Flushing Meadows-Corona Park, världsutställningen.
- Glöm inga värdesaker. - Och njut av framtiden!
Ta det försiktigt, grabben.
VÄRLDSUTSTÄLLNINGEN I NEW YORK 1964
UPPFINNINGSTÄVLING
- God dag. - Vad kan jag stå till tjänst med?
Jag heter John Francis Walker och är här för att vinna 50 dollar.
Jag vågade inte låta kvävgaspatronen sitta i på bussen.
Kvävgas är ju farligt.
Jag kunde valt en väteperoxid-motor. Bell Labs gjorde det-
- men det blev visst problem med styrförmåga och flygtid.
Det är en ryggraket.
- Men det syns ju. - Har du byggt den själv?
Athena, vad gör du här?
Har du gjort det eller inte?
- Va? - Har du byggt den själv?
Ja...
Varför då?
Jag... tröttnade väl på att vänta på att nån annan skulle göra det åt mig.
Fungerar den?
Javisst!
Oftast.
Det är bara det att den inte i praktiken...
...kan flyga.
Men om den kunde det "i praktiken", vad skulle man ha den till?
Hur skulle den förbättra världen?
- Kan den inte bara vara kul? - Unge herr Walker, "kul" räcker inte.
Allt är möjligt.
Vad ska det betyda?
Om jag såg en kille komma flygande med en ryggraket-
- skulle jag tänka att allt är möjligt. Jag skulle bli inspirerad.
Det skulle väl förbättra världen?
Det har ni nog rätt i.
Om den funkade.
Nu gör den ju tyvärr inte det.
Och då blir den ju rätt meningslös. Tack för att ni kom, mr Walker.
Men jag kan få den att fungera!
Så ska det låta!
Fram till dess, unge man...
Ha det så kul.
Kommer inte på fråga.
Jag tycker om honom.
Nej, Athena.
UPPFINNINGARNAS SALONG
Hur kan du tro att du kan få den att flyga?
Jag är optimist.
- Du ödslar bara tid! - Nej!
- Jäkla mackapär! - Det är ingen mackapär!
- Den fungerar inte. - Jag kan få den att fungera.
Nej, det kan du inte.
Jag ger inte upp.
Vänd dig inte om!
Vad sa jag nyss?
- Förlåt. - Tyst. Titta där! Klockan fem.
Du vet, som på en klocka.
Där siffran fem sitter.
Åt det hållet.
Jag går med dem. Räkna till tjugo och följ sen efter. Var diskret.
Vem är du?
Jag är framtiden, Frank Walker.
WALT DISNEYS "VÅR LILLA VÄRLD"
Vad fin...!
Res jorden runt i Walt Disneys "Vår lilla värld".
En hyllning till Unicef och världens alla barn.
Ursäkta mig.
Den lyckligaste seglats som någonsin gjorts.
Förlåt. Ursäkta mig...
Ni får vänta till nästa båt. Det dröjer en minut.
Hallå?
Hallå!
God eftermiddag. Stig ombord på skytteln.
Anläggningen är i drift.
ABONNERAD
Använd hjälm för att undvika skallskador.
TILL MORGONDAGEN
Skador?
Överfarten börjar om 10 sekunder.
Vänta!
Vänta...!
- Fem, fyra... - Vänta!
...tre...
...två...
...ett.
Nej, fas ett och två tog...
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Den är min!
Har du lagat den?
- Hallå där! - Där är han.
Hallå där!
Hallå!
Nu fungerar den.
Var är vi någonstans?
Sen gick allting åt pipan.
- Oj, oj. - Så var det.
Hoppfullt i en sekund, sen börjar du igen.
- De måste få veta hur det kan gå. - De anar nog att faran lurar.
Vill du hellre berätta?
Om du tror att du gör det bättre, så vill jag gärna höra.
- Menar du det? - Ja.
Ja, jag är ju faktiskt mer lämplig.
Jaså? Varför det?
Till skillnad från dig är jag optimist.
- Filmar du, gumman? - Det är video.
- Videofilmar du, då? - Sätt i gång, gumman.
- Sätt i gång, Casey. - Det där är Sirius.
Det där är Canopus.
Det där är Arcturus.
Alfa Centauri, Vega-
- Procyon, Capella, Betelgeuse.
Varför tycker du om stjärnorna så mycket?
För att jag vill åka dit.
- Men det är långt bort. - Det tar jättelång tid.
Tänk om du åker hela vägen dit, och så finns det inget där.
Men tänk om det finns allt möjligt då!
- Suck. Ska du dra hela din barndom? - Du började ju med din!
- De har inte hela dagen på sig. - Som du vill.
UPPSKJUTNINGSRAMP 39A
NASA-UPPSKJUTNINGSRAMP RIVNING PÅGÅR
STARTA STÖRNING
Identifiera dig!
Nate! Om du väcker pappa, slår jag sönder dig.
- Du borde inte vara ute om nätterna. - Och du borde inte ha snuttefilt.
- Jag får sova med den, säger pappa. - Han vill inte att du ska bli stor.
Har du varit vid uppskjutningsrampen igen?
Vad gör du där?
Försöker du hindra dem från att riva den?
Det skulle göra mig till en brottsling.
Och ett dåligt föredöme för småungar som du.
Men om någon annan gjorde det...
...så är det nog för att de tror...
...att till och med den minsta insats...
...kan påverka framtiden.
Hur kan du veta det?
För jag vet hur saker och ting funkar.
Varför river de uppskjutningsrampen?
För att det är svårt att få idéer och lätt att ge upp.
Men du ger inte upp?
Aldrig.
DNA-AVLÄSNING
Hej, pappa! Då drar jag till skolan.
Din lunch. Sätt fart nu.
- Hur gjorde du...? - Du hade kommit på det.
Eddie Newton.
Vad säger du?
Alla tre kranarna?
Okej, Douglas.
- Tack för att du ringde. - Är allt okej?
Maskinerna vid Canaveral är trasiga igen.
- Konstigt. - Jättekonstigt.
- Du får ju i alla fall ledigt i dag. - Nej, de har fixat reservmaskiner.
- Det är ju toppen. - Case.
Ingen kan stoppa rivningen av uppskjutningsrampen. Ingen.
Och när det är gjort är jag arbetslös.
Det är inget vi kan ändra på. Det är oundvikligt.
Du får ett nytt jobb. Du är ju NASA-tekniker.
Utan några raketer att skjuta upp.
- Tänk dig två vargar... - Case!
Nu är det min tur att dra den här historien för dig.
Tänk dig två vargar som alltid kämpar mot varandra.
Den ena heter "Mörker och förtvivlan".
Den andra heter "Ljus och hopp".
Vilken varg vinner?
- Kom igen, Case... - Okej, du slipper svara.
Det är den man ger mest mat.
Bra.
Ät!-Kom igen.
Ömsesidigt garanterad förintelse.
I dag kan en kärnvapenmakt eller en terrorist orsaka massförstörelse-
-med vapen i kategorin...
Miljöförstöring.
Iskalotterna väntar inte medan vi dividerar om klimatförändringarna.
Stigande vattennivåer, allt extremare väder.
De stämplar vår enkelbiljett till...
Dystopi. Grundbetydelsen är "dålig plats".
Huxleys Du sköna nya värld, Bradburys Fahrenheit 451...
Orwells 1984.
Böckerna har gått från fiction till en verklighet som blir allt hemskare...
Ja, miss Newton?
- Kan vi göra något åt det? - Ursäkta?
Om allt håller på att bli värre, vad gör vi åt det?
Trevlig helg, allihop.
- Newton? - Ja.
Du släpps mot borgen. Motorcykeln är beslagtagen. Hämta dina saker där.
- Newton? - Ja.
EXTREMT VÄDER ALLT VANLIGARE
Då ska vi se...
En sedelklämma. 47 dollar och 32 cent.
Ett körkort utfärdat i Florida, en basebollkeps-
-ett klubbmärke, ett paket tuggummi...
Det här vet jag inte vad det är. Skriv på här.
Det är inte mitt.
- Vad pratar du om? - Märket. Jag har aldrig...
Lägg av.
Har jag varit här hela tiden?
Jag vet hur det är.
Nej!
Jag tar upp den.
Om du visste vad jag fick kämpa för att det inte skulle bli åtal, Casey!
Det är ingen vanlig vandalisering. Det är NASA: s egendom.
- Har du sett det här förut? - Förstår du inte att jag är förbannad?
Du är arg, jag fattar. Men kolla, ser det här konstigt ut?
- Rör det inte! - Varför skriker du åt mig?
Inte när du kör, pappa! Det är farligt. Du får stanna till.
Stanna till.
Om du har tagit droger, Casey...
Nej, inga droger. Lyssna nu...
Nu vill jag att du är min NASA-pappa. Som utforskar nya världar.
Du förstår alltihop så fort du rör det här märket.
Men vad...?
Funkar det inte?
Ser du inte det här?!
Lägg av!
Snälla Casey, vad är det med dig...!
Mitt i natten...
FANTASI ÄR VIKTIGARE ÄN KUNSKAP-ALBERT EINSTEIN
- Behöver ni lite hjälp? - Skönt move, Dexter.
Kom igen, idioter, vi ska i väg till FOU.
SVÄVARE
HoverRail ankommer om en minut.
- Ska du med? - Ser du mig?
Vi har inte hela dagen på oss.
Vänta på oss!
Svävare norrut, dörrarna stängs.
Nästa hållplats, Spaceport.
Wow! Kolla ljusringarna!
Coolt!
Håll dig noga till reglerna. Du vet att du behöver sova.
- Pappa, du är pinsam. - Lovar du att sända varje dag?
Även när du inte har täckning.
Varför är ni så oroliga? Vi ska bara åka 20 ljusår bort.
Nästa station: Spaceport.
Snälla ni...
Jag klarar mig.
Hörni! Här är vi.
Vill ni att jag ska gråta inför mina kompisar?
Hej då!
Kom! Vi höll en plats åt dig.
Är batteriet slut nu eller?!
Vakna, Nate! Kan du pappas nya lösenord till datorn?
- Du luktar träsk. - Säg bara lösenordet.
- Du har uppkoppling på din telefon. - Den försvann i träsket.
Okej. Vad är det vi letar efter?
Nu ska vi se...
Stanna! Där!
"Ovanligt samlarföremål från världsutställningen 1964."
"Vi har världens största utbud av rymdrelaterade samlarföremål."
- Den här sajten är ju urgammal. - Ge mig telefonnumret.
De har inget nummer.
- Har de inte? - De har en adress.
Säg till pappa att du vaknade och såg mig gå ut.
Jag sa att jag skulle ut och campa med några kompisar.
- Kan du säga det? - Bara om du berättar vad som har hänt.
Jag tror att jag såg...
Att jag förflyttades till...
...framtiden.
Får jag följa med?
Inte än.
TOXIKOSMOS PREMIÄR 15 MARS
Hej, är Casey Newton hemma?
Nej.
Hon hade beställt kex.
- Är du flickscout? - Ja, det är klart.
- Varför har du inte uniform? - Den är i tvätten.
Det där är Oreo-kex.
När är Casey hemma igen?
Hon är ute och campar i några dagar.
Är det vad du har sagt till dina föräldrar?
- Ja. - Men det är inte sant.
- Jo. - Nej, Nathan.
Fråga inte hur jag vet vad du heter. Jag vet också att du ljuger nu.
Är du från framtiden?
Du verkar visst förstå.
Så varför berättar du inte det jag behöver veta?
Det där märket slutade funka så hon försöker hitta ett nytt.
Var letar hon någonstans?
Ett litet steg för en människa...
...men ett enormt kliv framåt för mänskligheten.
RÖR EJ
Hallå?
Vi har rea. De första tre hyllorna. 70 procent.
Nej, jag är inte här för att köpa något.
Jag hoppades att du kunde berätta lite... om den här.
Hugo!
Välkommen till "Blast from the..."
- Tack för hjälpen. - Kan du inte bara låta dem stå öppna?
- Det förstör ju effekten. - Min fru förstår sig inte på artisteri.
- Hugo Gernsback. Vad gällde det? - Hon har märket.
Hon har märket.
- Ni sökte efter ett på nätet. - Var har du fått tag i det?
- Vad kan ni berätta om det? - Säg varifrån det kommer först.
Jag berättar inte först.
Ja, då kommer vi nog inte längre.
Verkar så.
Du såg saker, eller hur?
När du tog i det.
Något helt fantastiskt.
- Är det på riktigt? - Klart det är.
Fråga mig inte hur de har lyckats med teknik vi inte ens kan drömma om.
Vänta... Vilka är "de"?
Har du aldrig undrat vad som händer...
...om alla genier, konstnärer, forskare...
...de klokaste, mest kreativa människorna i världen...
...bestämde sig för att ändra på allt?
Men var? Var skulle de kunna göra en sån sak?
De skulle behöva en plats utan politik och byråkrati-
-distraktion, girighet...
En hemlig plats där de kunde bygga allt de var galna nog att tänka ut.
"Plus Ultra" kallar de sig.
Enda gången de ser den världen är när de håller i ett sånt här.
Men varför tillverkade de dem?
Det ryktades att de skulle offentliggöra hemligheten.
De skulle dela med sig med alla.
Men tyvärr blev det aldrig så.
Varför inte?
Nu tror jag att vi har berättat tillräckligt.
Eftersom vi var öppna mot dig, kan väl du vara öppen mot oss...
...och berätta var du fick den.
Jag vet inte.
Vad menar du?
Jag satt i häkte och sen låg den bland mina grejer.
- Bland dina grejer? - Jag vet inte hur den hamnade där.
- Vad var det? - Berätta vem som gav den till dig.
Ingen gav den till mig!
Knappast troligt, lilla gumman.
Vet ni vad?
Jag ska nog gå nu.
Tack för hjälpen.
- Du får 1000 dollar om du berättar. - Jag vet inte!
- 10000. - Var det en ung tjej?
Jag vet inte vad ni snackar om. Fortsätt freaka ut nu.
Säg var hon är, så får du leva!
Ni måste skämta...
Var är flickan?
Jag vet inte...
- Nu berättar du om flickan. - Jag känner ingen flicka.
Jag har ju sagt...
Var är flickan?!
Jag känner ingen flicka!
Vi måste härifrån!
Kom nu!
Tidsbomben stoppar tiden, men inte så länge.
Lyssna på mig! Fältet krymper och du står i skottlinjen.
Vi måste härifrån annars dör du.
Jag sitter fast! Jag sitter fast!
Bara tillfälligt.
Ta min hand. När du kommer loss, drar jag undan dig.
Håll dig tätt intill mig sen. Beredd?
Flickan!
Se upp!
Vi måste härifrån!
De kommer att explodera. Vi måste härifrån nu!
Galna nog att tänka ut. Galna nog att tänka ut...
Upp med dig, Casey.
Snart kommer de.
Vilka då?
- Nej, jag kan inte... - Sätt dig i bilen, Casey!
- Hur vet du vad jag heter? - Sätt dig i bilen, bara.
- Vad hände egentligen? - Två AA-enheter ville förinta dig.
Jag räddade ditt liv och de exploderade.
- AA-enheter? - Audio-animatroner.
- Robotar? - Nej, avancerade antropomo...
Visst... Ja, robotar.
Men vem är du?
Jag heter Athena. Det var jag som gav dig märket.
Märket!
Ja. Men du skulle inte ha smitit i väg innan jag gett dig nödvändig bakgrund.
Bakgrund? Vad pratar du om?!
Hur kan du köra bil? Vem är du?!
Jag är en kryter.
Rek...
Jag är en...
...rekrutterarere.
Självdestruktion om 60 sekunder.
Min översättningsmodul är trasig.
Beklagar avbrottet.
- Är du en av dem? - Ja, det är klart.
Vart ska du? Stanna, jag försöker hjälpa dig!
Å, herregud.
Hallå där!
Det här händer bara inte.
Det är inte möjligt!
- Släpp ut mig ur bilen! - Sluta skrika!
- Släpp ut mig! - Nej.
Jag gav dig mitt sista märke och jag tänker inte låta det gå till spillo!
Vad menar du med "ditt sista märke"?
Stället jag såg...
- Finns det på riktigt? - Ja, självklart.
Men inte länge till om du inte följer med mig.
- Varför inte? - De byggde nåt de inte skulle ha gjort.
Vad då?
Ska du sitta där och fråga tills någon kommer och dödar oss?
- Nej. - Vilket håll ska vi åka åt då?
Bakåt... eller framåt?
- Kan du ta med mig dit? - Det kan jag.
Jag kör.
Okej, då är det fritt fram.
Okej, grabbar. Brandchefen säger att vi får gå in och titta.
Vi får hoppas att de var ute på lunch när stället flög i luften.
Chefen...
God middag. Dave Clark, Secret Service.
- Ingen dålig smäll, ser det ut som. - Secret Service?
- Vad gör de? - Spärrar av platsen.
Tack för all hjälp, men nu tar vi över.
Dale! Jag hittade det här utanför fönstret.
Har du nånsin sett något liknande?
Vad fasen...?
Herregud!
Rea. 70 procent denna vecka...
Var det en flicka? En liten flicka? En liten flicka?
- Vill du berätta vad det rör sig om? - Nej, det vill jag inte.
Var det en flicka? En liten flicka?
Kontakta guvernör Nix.
Säg att vi har hittat flickan.
Sväng vänster!
- Säg till lite tidigare nästa gång! - Säg vart vi ska i stället!
- Pittsfield, New York. - Vad finns där?
- Nån som kan släppa in oss. - Jag fick ju sista märket, sa du.
- Hur många andra fick ett? - Spelar ingen roll.
Jag var inte ens överst på listan.
Jag hittade dig först när du började vandalisera statlig egendom.
Vilket råkar höra till de parametrar jag bevakar.
Och du kom upp i 73 på Feynman/Drummelberg-skalan.
73? Är det bra?
- Vänta nu... Vad gäller rekryteringen? - Det får jag inte berätta.
- Vem hindrar dig? - Det är hemligt. Och jag varnar dig...
Frågar du mer, så kommer mitt skyddsprogram att starta.
- Jaha? Och vad betyder det? - Jag stängs ner.
- Lägg av. - Försök, får du se.
Du sa att de hade byggt nåt de inte skulle ha byggt. Hände det nåt?
Något hemskt?
Men vad...?!
Snälla, svara inte.
Det här är Eddie Newtons mobilsvar.
Lämna ett meddelande.
Hej, pappa, det är Casey...
Jag sa åt Nate att säga att jag campar, men det gör jag inte.
Jag vill inte ljuga för dig.
Men jag vet inte hur jag ska säga sanningen, för...
...något väldigt underligt håller på att hända.
Grejen är att...
...jag mår bra. Och jag kommer att må bra.
Jag tar inte droger och har inte gått med i en sekt.
Jag blir inte borta länge.
Jag ringer snart igen.
Jag älskar dig, pappa.
- Oj! Är allt okej med dig? - Ja, bara bra.
Jag trodde att jag hade haft sönder dig eller nåt...
Det är bättre om jag kör.
Casey, du kanske inte litar på mig-
- men jag har letat efter någon som du väldigt länge.
Så kan du var snäll och stanna till...?
Av alla människor du kunde ha gett ett sånt där märke till...
...varför gav du det till mig?
För att du är annorlunda.
- Visst, jag är lite annorlunda. - Ja.
Den här killen vi är på väg till...
Vad heter han?
Han heter Frank.
Frank Walker.
Han är också annorlunda.
Frank Walker.
VI ÄR FRAMTIDEN
Vänta, vad gör du?!
Toppen.
Varför blir det inga fotspår?
Vad coolt...!
Jag hör dig faktiskt.
Försvinn! Såg du inte hunden?
Jo, ett hologram. Hur fick du till det i dagsljus?
- Rätt imponerande. - Vem är du?
- Vad vill du? - Du är Frank Walker, va?
Jag heter Casey och jag vill att du ska ta med mig dit.
Ta med dig... vart?
Till stället jag såg när jag rörde vid det här.
Var har du fått tag i det här?
Jag fick det av en liten flicka. Athena.
- Var är hon? - Hon dumpade mig här.
Typiskt henne. Var du än kommer ifrån, åk tillbaka dit.
Nej, jag vill åka med dit. Det jag såg...
Det du såg finns inte mer.
Det du letar efter existerar inte längre.
Det känns som om jag måste dit. Som om det är meningen.
Varför det? Tror du att de håller en plats på ett rymdskepp för just dig?
Du såg en reklamfilm som gjordes för årtionden sen.
En inbjudan som aldrig skickades ut för festen blev inställd!
Du är inte utvald till någonting.
Du har blivit lurad att tro att du ingår i något fantastiskt.
Att du är utvald. Men det är fel.
Det är du inte.
Betyder det nej?
Men vad i...!
Din lilla...!
Jag kan ringa polisen när jag vill!
När jag vill.
Du har... Jag ger dig fem sekunder...
Jag går inte härifrån! Berätta hur jag kommer dit eller döda mig!
Om du rör något där inne, så är det precis vad jag gör!
- Vad håller du på med? - Jag rör saker.
Öppna dörren nu!
Jag menar allvar. Jag slår ner dig!
Vad är det för manick med den här trombon-grejen på?
Låt bli den! Jag menar allvar.
- Får jag följa med dit? - Nej!
Då menar du inte allvar.
Kom igen!
- Tyckte du inte att det var roligt? - Spelar du in?
Om jag får dig att skratta...
...vill jag spara det åt eftervärlden.
- Jag skrattade. - Nej, du log. Inte samma sak.
Alla skrattar. Det är ett biologiskt behov.
Nej, det är det inte. Sömn är ett behov.
Jag har inte sett dig sova heller.
Förr eller senare får jag dig att skratta.
Jag tänker inte ge upp innan dess.
Det ska du kanske göra.
Vad då?
Ge upp.
Varför då?
Måste vi spela in det här?
VÄRLDSUTSTÄLLNINGEN JAG GER INTE UPP
OBLIGATORISK VATTENRANSONERING
- Ut härifrån! - Vänta! Vad är det? En nedräkning?
Jag har rätt att få veta vad som händer här.
- Jag vill ha svar. Du har varit där. - Du vet ingenting.
- Hur kunde du åka därifrån? - De kastade ut mig!
De kastade ut mig och stängde alla vägar in.
För att du byggde något du inte borde ha byggt?
- Vem har sagt det? - Är det den där grejen?
SANNOLIKHET 100,0000 %
Om jag kunde säga vilket datum...
- ...det exakta datumet för när du ska dö. - Vill du veta då?
- Hur kan du veta det? - Säg att jag vet.
Är du synsk? Eller vad bygger du det på?
Rent hypotetiskt, alltså. Använd bara din fantasi!
Okej då...
Säg att jag vet till hundra procent-
-exakt vilken tid du ska dö.
Vill du att jag ska berätta eller inte?
Ja, självklart! Vem vill inte veta?
Men...
...tänk om min övertygelse om att jag ska dö blir det som orsakar den?
Så svaret är ja. Jag skulle vilja att du berättade.
- Men jag skulle inte tro dig. - Det måste du.
Styr vi inte över våra liv?
SANNOLIKHET 99,9995 %
Vad är det?
Vem är du egentligen?
Är det dåliga nyheter?
Men vad fasen...
Fasen också!
- Följde de efter dig hit? - Va? Vilka då?
Robotarna.
Jag har aldrig sett dem förut.
John Francis Walker. Du fick leva på villkor att du inte blandar dig i.
Nu skyddar du en rymling. Överlämna henne, annars dödar vi dig.
Du har en minut på dig.
AKTIVERA
- Tack. - Tacka mig inte än.
Vänta.
FONOGRAFRULLE
Kom!
Kom igen!
John Francis Walker. Guvernör Nix har gett oss befogenhet...
...att avsluta ert liv.
Nu räcker det.
Det räcker!
Stäng dörren.
Vem fasen är guvernör Nix?
Kom...
Hoppa i.
Är det här så klokt?
SPRÄNG HUS
- Simma, annars sjunker du! - Var du beredd på allt det där?
- Min keps. - Låt den vara.
Nej, jag måste hitta den.
Den är pappas.
Nu fattar jag. Du är för smart för ditt eget bästa.
Din pappa förstod dig aldrig, stöttade dig aldrig-
- och nu har du hans keps som en symbol för upproret.
Nej, pappa är fantastisk.
Fast vänta lite...
Nu pratar vi inte om mig, va?
Ska vi inte bara skjutsa hem dig till din fantastiska pappa?
Hoppa på.
- Batteriet är dött. - Nej, det är det inte alls!
- När kollade du sist...? - Gör det inte värre nu.
Ner med dig. Nu!
Vänta.
Hej, Frank.
Tänker du skjuta mig?
- Jag funderar på det. - Fundera i bilen. Vi måste åka.
- Vänta. - På vad? Fler robotar?
- Hon är en av dem. - Jag vet. Ska du med eller inte?
Flytta in.
- Frank... - Inte än.
Varför drog du in henne i det här?
Det gjorde jag inte. Jag gav henne ett märke. Resten skötte hon själv.
- Precis som du. - Börja inte!
Var hittade du märket? Jag såg dem förstöras!
- Jag fick med mig ett dussin. - Och så ger du ett till en tonåring!
Jag fick 73 på den där "Feinberg/Dsseldorf" -skalan.
- 73? Det är omöjligt. - Han fick bara 41.
Jag var elva år. Elva år!
Rör den inte! Det är en laddning på 1 kiloton-ingen leksak!
- Rör inte mina grejer! Fattar du? - Förlåt då.
Hon var inte först. Jag slösade många år på andra kandidater.
Kandidater till vad?
Underbart! Du tror att du rekryterar fortfarande.
Fråga inte mer. Då går hon ner i skyddsläge.
- Va?-Har du en sån funktion? - Hon irriterade mig.
- Ljög du? - Vänj dig vid det.
Först lovar hon dig en ljus framtid, sen lurar hon dig i döden!
- Du behövde motiveras-snabbt. - Att göra vad?
- Vi måste tillbaka igen, Frank. - Tillbaka dit?-Ja, det måste vi!
Toppen! Som att bli stucken av ett bi och sen hoppa på bikupan!
- Vilken usel liknelse. - Vad vet du om liknelser?
- Nu är du så där omöjlig igen. - Det är för att du har stökat till mitt liv!
- Igen! - Frank, ta det inte personligt.
Bara programmering.
Framme!
- Vart ska du? - Här ligger väl din kabelstation?
- Vi måste till "Spektaklet". - Är du inte klok?
De vet att du skickade henne till mig. De väntar.
- Ge mig fonografrullen, så går jag. - Jag har den inte.
Den ligger i din väska. Jag har röntgensyn.
- När fick du det? - Hon överraskar ständigt.
Poängen är att hon inte bryr sig om dig. Hennes charm-
- hennes målmedvetenhet och rara leende. Allt är programmerat!
Bara ettor och nollor!
När du kommer dit, får du klara dig själv.
- Vad har hänt mellan er? - Han tror att jag sårade honom.
Du sårade ett korkat barn som var dumt nog att tro...
Man kan säga många saker om dig, Frank Walker...
...men inte att du är korkad.
- Du kan ge mig fonografrullen... - Jag ger ingenting till dig!
Okej. Vill du in, ska jag släppa in dig. Varför inte?
Det är bättre än att vänta på att bli jagad och dödad med mera.
"Med mera"? Vad då "med mera"?
- Vad är det för kablar? - De överför människor.
Människor? Som miniatyrer?
Måste jag förklara allt? Kan du inte bara bli imponerad?
Allt är kopplat till parabolen där uppe.
Går du via satellit? Jag vet hur saker fungerar.
Hurra för dig, då. Vira det här runt ögonen, hårt.
- Varför det? - För att rättvisan är blind...
Gör det bara.
Ska jag vira det här runt huvudet? Men, mina ögonbryn...!
Tyst. Öppna munnen och luta huvudet bakåt.
- Vad är det?! - Pulver.-Har vi uppnått van't Hoff?
- Klart! - Bra. Ställ in den på tornet.
- Är mottagaren kvar där? - Ja, sist jag kollade.
När var det?
25 år sen.
På ett ungefär.
Blev du också utslängd?
Okej, hör ni. Mördarrobotar...
Det kommer att bli ljust, kallt och bullrigt.
90 % av ditt blodsocker försvinner-
- och du kommer att önska att du var död. Men sen är det över.
- Kissa inte på oss. - Det låter fantastiskt.
- Varför nu? Varför hon? - Hon har inte gett upp.
- Du tror att hon kan fixa den. - Varför säger du det?
- Kan hon det, Athena? - Jag har ingen aning.
Kom, så tar vi reda på det.
Är det här normalt?
Törstig... Jag håller på att dö...
Du dör inte.
Det finns cola i kylen.
Varsågod.
Vi vet inte hur många de är, men vi kan ge oss fasen på att de är på väg.
Vi går snabbt. Ni följer mig. Inga frågor. Förstått?
Förstått.
Ursäkta.
- Är vi i Paris?! - Var inte så imponerad av allt!
- Skulle jag inte vara det? - Jag vill att du slutar babbla...
- Tornet stänger. - Fasen också.
Kom...
Oss känner de till, men de kanske inte har laddat upp din profil än.
"Kanske inte"?
Knacka honom i nacken med den här. Är han människa, svimmar han.
- Och om det är en robot? - Lägg av!
- Då blir den bara förbannad. - Lysande.
Hon är modig, det måste man medge.
Människa!
Fransmännen hatade tornet när Eiffel byggde det. De tyckte att det var fult.
Men det var inte bara ett monument. Syftet var att hitta en annan värld.
Les quatre premiers. Plus Ultras första fyra.
- Var de en del av allt detta? - Eiffel, Jules Verne, Tesla...
...och mr Edison.
- De ritade den här antennen. - Är Eiffeltornet en antenn?
När jag till slut svarar, avbryter du... Ja.
Tesla ritade den för att ta emot alla sorters frekvenser.
Subfrekvenser, transdimensionella... De hittade det de letade efter-
- men sen försökte Edison ta åt sig äran...
- Frank, håll dig till ämnet. - Ja, visst.
Det gick rykten om en hemlig ingång-
-som var reserverad för De fyra.
En enkel biljett... i nödfall.
"Spektaklet."
LYCKLIG RESA
Vänta får du se...
Det är en raket.
De kommer.
Spänn fast er!
- Vad sa han? - Det du tror.
Säg åt honom att hålla i sig.
- Vänder vi? - Nej, vi åker till en annan dimension.
Åkte vi till rymden bara för att få en startsträcka?
Det här kan kännas lite konstigt.
Casey. Vakna.
Casey.
- Casey. Vakna. - Vi är framme.
- Vad gör vi nu? - Säg det.
- Det här var din idé! - Jag får inga idéer.
- Jag hittar folk med idéer. - Finns det ingen plan?
Jo, du ska bara komma på den. Men du borde göra det snabbt.
Det här var ju toppen.
- Här, göm den. - Absolut.
Är det den där sprängladdningen jag inte skulle röra?
Nu är den vår livförsäkring. De kan försöka döda oss direkt.
- Ska vi bara stå här? - Du ville se Tomorrowland...
...och nu är det dags.
Ta väskan.
- Frank. - David.
Du ser ut att må bra. Du har åldrats väl.
Tack. Du borde testa.
Nja, jag dricker min shake varje dag. Den finns med chokladsmak nu.
Hej, Athena. Jag började tro att du inte skulle komma hem.
- Vad har du sysslat med? - Gjort mitt jobb.
Ditt jobb? Var vi otydliga när vi stängde av dina rekryteringsprotokoll?
Jo, jag begrep när ni kallade mig jäkligt omodern och tänkte plocka isär mig.
Ni har i alla fall väckt uppståndelse genom att flyga raket från Eiffeltornet!
Vanligtvis skulle vi försöka övertyga folk att det var en raffinerad bluff-
- men turligt nog spelar det ingen roll nu, eller hur?
Varför spelar det ingen roll?
- Och vem kan du vara? - Casey.
Newton.
Och vem kan du vara själv?
David Nix. Angenämt.
Det var trevligt att ses, men vi var tydliga med villkoren för din exil-
- och vad som händer om du bryter mot den. Så jag frågar:
- Vad i helvete gör du här? - Jag tror att hon kan fixa den.
- Förlåt, jag... - Hon. Hon kanske kan fixa den.
Jag har avlyssnat din signal. Jag såg den på andra sidan.
Den flimrade. Procenten sjönk.
- Omöjligt. - Kom, så går vi och tittar!
- Ursäkta, vad kan jag fixa? - Världen, ms Newton.
Han tror att du kan fixa världen.
Är det en portal till jorden?
Snarare en bro till jorden.
Välkommen åter till monitorn, Frank.
Vilken syn, va?
Ja, inte illa.
Låt inte ljusshowen oroa dig. Den är ofarlig.
Förväntas jag göra nåt?
- Kan du vara lite mer specifik? - Var bara dig själv.
Jag hajar.
- Framtidsglimtar. - Vad är det där?
Framtidsglimtar. Det där är vi om några sekunder.
Tornet samlar energi via takyon- partiklar som är snabbare än ljus.
Vi upptäckte dem för 40 år sen.
Era fysiker grälar fortfarande om ifall de existerar.
Oj då. För sent.
Showen kan börja.
Vi har förbättrat gränssnittet, men den bygger på din ursprungliga algoritm.
Hade du nåt att visa mig, Frank? Visa då.
- Välj en plats. - Va?
Vilken plats som helst på jorden.
Canaveral. Cape Canaveral.
Försiktigt.
Gränssnittet är orienterat från dina händer till jordens kärna.
Jag fattar.
- Du har visst lärt upp henne. - Jag träffade henne i går.
Hon vet hur saker och ting funkar.
Nu är det min tur att dra den här historien för dig.
Hur är det möjligt?
Vi befinner oss i en dimension som avviker från er oändligt mycket.
Frank fick idén att bygga den här maskinen för att hålla kontakten.
- Det här är för tre dagar sen. - Relativt.
Lite humor på temat tid och rum...
Takyoner färdas snabbare än ljus. När vi tyglar dem...
- Då kan ni se bakåt i tiden. - Inte bara bakåt.
- Du skojar. - Nej.
- Vad händer? - Fortsätt.
Bara lite till.
Det räcker!
Det räcker nu, tjejen.
Det är mitt hus.
Det hade varit trevligt om Frank hade förberett dig på detta.
Världen går under, är jag rädd.
- Det är oundvikligt. - Och det håller på att ske.
- När då? - Det här är om 58 dagar.
58 dagar?
Det kan ske när som helst efter bruset.
En månad, kanske tidigare.
- Letar du fortfarande efter flimret? - Jag vet vad jag såg.
Varför varnar ni inte folk?
Planeten dör och ni gör inget!
Vi dör inte. Det är er värld, inte vår.
- Vi klarar oss bra här. - Varför släpper ni inte in folk?
- Berätta, David. - Å, Frank...
Trots alla år i exil har du inte förstått... De här människorna är vildar.
Om vi berättade om vår plats, skulle det där hända här, med oss.
- Då överlever inget. - Det har inte hänt än!
- Du har bara inte accepterat det. - Jag accepterar det inte!
Såg du det där? Jag vet att du såg det.
Det betyder att det åtminstone finns en chans...
- Det gick ju bra. - Vad hände?
Du blir deporterad. Igen.
Typiskt Nix. Inga nya idéer.
En 1/10000-dels variabel i det oundvikliga räckte inte för honom.
Var försiktig.
Hur är det?
Efter alla frågor jag ställde, kunde du ha sagt:
"Det där kvittar-vår maskin säger ändå att alla ska dö."
- Vi antydde det. - Det här är inget hoppfullt ställe.
- Det är motsatsen till hopp. - Säg inte så.
Du sa ju det. Inte konstigt att du gav upp.
Då kände jag inte till dig. Du är verkligen annorlunda.
Varför säger ni det hela tiden?
Det är jag inte!
Varför fick jag det här? Du visade mig en fantastisk plats-
-men allt var en lögn!
Om ni ska ge folk idéer får ni se till att utgå från sanningen.
Man kan inte bara skjuta...
Vad?
Skjuta in idéer i folks skallar.
Du avlyssnade signalen. Hur?
Alla dina tv-skärmar. Hur förstärkte du signalen från monitorn?
Signalen är så stark nu att en enkel radio kan avlyssna den.
Det gäller bara att hitta rätt frekvens...
Du tog emot en signal från den här dimensionen.
Alltså sänder den dit. Tänk om den inte bara förutspår framtiden.
- Den sänder. - Allt kändes möjligt när jag rörde den.
Så varför kan inte motsatsen hända? Monitorn kanske är ett stort märke-
-som får en att tänka negativt.
Den övertygar hela världen att mata fel varg.
Vi måste stänga av den.
Dags att åka hem.
David. David!
Den är obebodd och outforskad. Tänk att tillbringa sina sista dagar där...
Monitorn är som en antenn. Den tar inte bara emot takyoner.
- Den tar en möjlig framtid... - ...och förstärker och sänder ut den.
Det är en självuppfyllande profetia.
Den intalar folk att undergången är nära-om och om igen.
Det är en tidsinställd bomb.
Vi har 58 dagar på oss, men inget funkar så länge den är påslagen.
Din kunskap om takyonfusion är bristfällig.
Stänga av den? Det går inte. Det finns inget avläge.
Jag berättar ju vad den gör. Varför struntar du i det?
För att det är han som ligger bakom det.
Eller hur?
Vi föreställer oss att du blickar in i framtiden och blir skrämd.
Vad gör du med den kunskapen?
Vem går du till? Politiker? Företagsledare?
Hur övertygar du dem? Med fakta? Lycka till...
De godtar bara fakta som inte hindrar hjulen från att snurra.
Men tänk om man kunde hoppa över mellanhanden-
- och placera nyheten direkt i allas huvuden.
Sannolikheten för utplåning bara ökade.
Det enda sättet att stoppa den var att visa den-skrämma folk.
Vilken människa skulle inte vakna upp-
- när allt de känner till och älskar hotas av förintelse.
För att rädda civilisationen skulle jag visa dess fall.
Men hur togs visionen emot?
Hur reagerade folk på undergångshotet?
De slukade det! De fruktade inte slutet-de ompaketerade det!
Det kan avnjutas i tv-spel, på tv, i böcker och filmer.
Världen omfamnade apokalypsen och rusade muntert emot den-
- medan jorden vittrade sönder omkring er.
Fetma-och svältepidemier pågår samtidigt! Förklara det...
Bin och fjärilar försvinner. Glaciärerna smälter.
Algerna blommar omkring er.
Gruvfåglarna faller döda ner, ändå fattar ni inte!
I varje ögonblick finns chansen till en bättre framtid. Men ni tror inte på den.
Och därför gör ni inte det som krävs för att förverkliga den.
Ni håller fast vid er hemska framtid och ger upp.
Varför? För att den framtiden inte kräver något av er i dag.
Ja-vi såg isberget, vi varnade Titanic.
Men ni styrde ändå rakt mot det. Full fart framåt. Varför?
För att ni vill sjunka.
Ni gav upp.
Det är inte monitorns fel, utan ert.
Skicka tillbaka dem.
Tack för besöket, Frank. Det var verkligen trevligt att se dig igen.
- Vad gör du? - Jag ger inte upp.
Se upp!
Hämta grejen!
Grejen jag gav dig när vi kom hit!
Aptera den! Få upp den på plattformen!
SPRÄNGMEDEL UPPTÄCKT
Casey! Bomben!
Ta dig till plattformen!
- Och nu? - Aptera den!
Hur då?!
Casey!
Bomben! Var är bomben?
En minut till sprängning.
45 sekunder.
Athena! Bomben! Hur stänger jag av den?
30 sekunder.
Det går inte.
Det är inte roligt.
Bort därifrån, Frank! Den exploderar!
Bort därifrån!
- Fyra, tre... - Stäng porten!
- ...två, ett... - Stäng porten!
- Gick det bra? - Bomben är borta.
- Kan du stå upp? - Ja!
- Bomben är borta. - Kan du stå upp?
Frank!
- Hur gick det? - Hon måste repareras.
Frank! Ingen kommer att reparera mig.
Inte i tid. Jag måste berätta en sak nu.
Tusan också. Jag stängs ner.
Jag stängs ner.
Jag tappar synkroniseringen.
Titta inte på mig så där. Det är inget nederlag.
Jag vet.
Jag måste berätta en sak innan automatprogrammet startar.
Jag är en maskin.
Jag var nöjd med det tills jag såg din min när du fick veta det.
- Jag har alltid vetat det. - Nej.
Systemfel. Aktiverar sista tankar sparade åt Frank Walker.
Logg 15: September, 1965.
Frank Walker ser på mig på ett svårtolkat sätt.
Jag måste förklara att jag är en audio-animatron.
Men jag är rädd för hans reaktion när han får reda på det.
Han har potential. Jag vill inte riskera det.
Han behöver nån som tror på honom. Jag ger honom det.
Han är min bästa rekryt.
Logg 24: Oktober, 1965.
Jag har ovanliga tankar om Frank Walker.
Det är ett fel i empati-gränssnittet som jag borde rapportera.
Men det har jag inte gjort. Jag kan inte förklara varför.
Logg 78: April, 1984.
Frank Walker är bannlyst av Nix.
Han har förlorat hoppet och skyller på mig för att jag gav honom det.
Jag förstår inte det. Det gör jag aldrig, säger han-
- för att jag inte känner ilska eller besvikelse.
Eller kärlek.
Slut på inspelningen.
Jag skapades för att hitta drömmare. Jag fann dig.
Och förlorade dig.
Tills jag hittade henne.
Casey.
Drömmare måste hålla ihop.
Det är inte programmering. Det är personligt.
Monitorn. Bomben är borta, men inte jag. Ännu.
Fort. Använd min självdestruktionsmekanism.
Du vet vad du ska göra. Hjälp till, så det blir rätt den här gången.
- Du sa ju att du inte får idéer... - Ja, där ser man.
Där ser man.
Systemfel.
- Frank? - Ja?
Vill du veta varför du aldrig kunde få mig att skratta?
Varför?
För att du inte är rolig.
Du kan släppa mig nu.
Hej då, Frank.
Hej då, Athena.
Satan också!
- Vad händer nu? - Frågar du mig?
Det här var din idé, tjejen.
Ja...
- Tror du att det funkar? - Vi får se till att det funkar.
Vi ser till att det funkar.
Första uppgiften: att öppna dörren igen.
Och det skadar inte att ta hit några erfarna ingenjörer.
- Sedan... - Se till att festen blir av igen.
Och trycka några nya inbjudningar.
Det leder oss till varför vi är här i dag.
För ett år sen skulle allt vara över. Vi skulle inte ens finnas här.
Men nu gör vi det.
Det är inte svårt att riva ett hemskt, otäckt ruckel-
- som symboliserar världens undergång.
Det svåra är att komma på vad man ska bygga upp i stället.
Och om vi ska göra det, klarar vi det inte ensamma.
Vi kommer att behöva er alla.
- Frank Walker, får jag fråga en sak? - Visst.
Sökparametrarna du gav oss är matematiskt korrekta-
-men något... odefinierade.
Kan du vara mer specifik?
Miss Newton... Berätta för våra nya rekryterare vad de ska leta efter.
Drömmare. Vi letar efter drömmare.
Såna som matar rätt varg.
En gång sa jag till er föregångare-
- att hon bara var en samling ettor och nollor.
Jag hade fel. Hon var mycket mer än så.
Det är ni också.
Ge er i väg och gör det som hon skulle ha gjort.
Hitta dem som inte har gett upp. De är framtiden.