Добре.
Так, я знаю. Вибач. Я знаю, це трохи боляче.
Гаразд.
Спробуй говорити.
Мене звати Катнісс Евердін.
Я з Округу 12.
Мене…
Так, не поспішай.
Твої голосові зв'язки досі набряклі.
Мене…
звати…
Катнісс…
Евердін.
Я хочу…
Я хочу поговорити з ним.
Йому потрібен час.
Але…
сьогодні ми спробуємо щось нове.
Він був спокійніший із лікарями, але…
вони йому чужі.
Тож… ми перевіримо його реакцію на того,
кого він пам'ятає з дому.
Кому він довіряє.
Запускайте її.
Привіт.
Прим.
-Як ти? -Надто близько.
-Нехай. -Як ти зайшла?
Ми тепер живемо в Окрузі 13.
Він справді існує.
Розповіді – правда.
Тебе врятували.
Родичі не відвідували мене.
На 12-й була атака.
Так.
Моя сім'я?
Пекарні не залишилося.
Це Катнісс.
-Усе через Катнісс. -Не через неї.
-Вона навчила так казати? -Вона нічого не вчила.
Вона брехуха, Прим.
Це пастка.
Піта,
те, що ти кажеш, – неправда.
Вона прислала тебе говорити зі мною.
Вона знає, що ти тут.
-Усе добре… -Знає… Не можна їй довіряти!
Вона монстр!
Мутант, створений Капітолієм, щоб нас знищити!
-Виведіть її. -Ти розумієш мене?
Ти мусиш убити її, Прим!
Ти мусиш убити її!
-Катнісс? -Вона мутант!
Це просто набутий рефлекс.
-Убий її! -Це не він.
Вона монстр! Вона мутант!
-Ні, це не він. -Вона мутант!
Підкріплення з Четвертого округу недостатньо.
-Не думаю, що це проблема. -Прошу, заходь.
З будь-яким військом, якщо ми…
-Можете нас залишити на хвилинку? -Звісно.
Сідай.
Я рада, що тобі краще.
Сноу має заплатити за скоєне.
-Я хочу якось допомагати повстанцям. -Важко бачити Піту таким.
Річ не в Піті.
Пошліть мене в Капітолій.
-Зроблю будь-що. -Не можу.
Я не можу послати тебе туди.
Ми не можемо ввійти в Капітолій без контролю над Другим округом.
То пошліть мене туди.
Хочете, щоб я надихнула військо?
Звернулася до лоялістів? Бачили ж, що я можу.
Так, бачила.
Я бачив Піту.
-Перед вильотом. -І що ти думаєш?
Дещо егоїстичне.
Що тобі більше не треба до нього ревнувати.
Ні.
У мене нема шансу, якщо він не одужає.
Ти ніколи його не відпустиш.
Що коїться у твоїй голові?
Я не знаю.
Це як цілувати п'яного.
Не рахується.
Пів години до приземлення. Готуйтеся до зниження.
Зберіться.
Припинити балачки. Ідемо.
Це ще один спосіб закласти вибухівку.
-Так, ясно. -Щоб засліпити.
Дим лізе в очі.
Це доповнення до пастки-колібрі.
Люди лякаються й біжать у цьому напрямку, де, як їм здається, безпечно.
Подвійний вибух.
Даєш людям час прибігти на допомогу пораненим, а потім…
Друга бомба.
Правильно.
-Друга вибухає тут. -Бачу, більше немає правил щодо того,
що можна робити з іншими людьми.
Не думаю, що Сноу за правилами викрав Піту.
Ласкаво просимо в Другий округ. Я капрал Хоумс.
За мною, будь ласка.
Не зважайте.
Так лоялісти кажуть «Доброго ранку».
Президентко Койн, ми в боргу перед вами за підкріплення і Переспівницю.
Та я не певна, що за межами Другого округу знають проти чого ми боремося.
Це Горіх.
Штаб-квартира Капітолію для всіх наступальних операцій.
У ньому військовий і цивільний персонал з Другого округу.
Як бачите,
фортеця знаходиться глибоко під землею, вона неприступна.
Учора ми спробували взяти північно-східні ворота.
Ворог атакував нас згори та змусив відступити.
-Ми зазнали важких втрат. -А відволікти увагу?
Послати загін до одних воріт, а атакувати інші.
Хто відволікатиме увагу, командире?
У нас є Переспівниця.
Не недооцінюйте її.
Її можна використати для знищення підтримки.
Вона може змусити деяких лоялістів вагатися.
Ви занадто довго були під землею, пані Койн.
Тут не так, як у решті Панему.
Підтримка Капітолію тут значна.
Тоді ніяка жертва не буде занадто високою.
Нам конче треба контролювати арсенал у фортеці.
Навіть у альянсі з усіма округами ми гірше озброєнні.
Я не пошлю своїх людей на штурм лише для здобуття зброї.
Командувачко Пейлор, ваші люди страждали від Капітолію, більше ніж будь-хто.
Тому я проти масового самогубства.
Не захопимо Другий округ – не зможемо зайти в Капітолій.
Може, достатньо знешкодити фортецю,
а не брати її?
Що ти замислив?
Вважайте, що це вовче лігво.
Вдиратися туди не варто.
Тож є два варіанти:
не випускати вовків звідти чи викурити їх.
Якщо не можна йти в лоб,
чому не обійти й ударити ззаду? Скористаємося горами.
-Ударимо по слабких місцях на піках. -Цілі для бомб дасть сейсморозвідка.
Влаштуємо лавини.
Заблокуємо всі виходи, відріжемо постачання.
-Позбавимо їх можливості злетіти. -Поховаємо їх живцем.
Ми втратимо шанс здобути зброю.
-Так, але військо там слабше. -Там є цивільні.
У них має бути можливість здатися.
Дамо один тунель постачання для виходу.
Нам не дали, коли вони розбомбили 12-й.
Має бути кращий спосіб.
Пропоную створити лавину, але залишити тунель для порятунку.
Цивільні зможуть утекти на площу, де здадуться нашій армії.
Треба залучити всіх наявних медиків.
А якщо вони не здадуться?
Тоді треба буде вмовити їх переконливим голосом.
Червоний Прапор, це Синій Лідер.
Ставайте за Чарлі Танго на відстані 1500 метрів.
Зброю перевірили. Стати в атакувальний стрій.
Зрозумів. Усі бомбардувальники вирушили.
Яка різниця, Катнісс?
Знищити ворога мінами чи збити однією зі стріл Біті?
Те саме.
Ми були атаковані у Восьмому окрузі.
І літак не був набитий цивільними.
Байдуже.
Хай ті цивільні хоч просто миють підлогу, вони допомагають ворогові.
І якщо вони мають померти, я можу з цим жити.
Дві тисячі метрів…
-Хто підтримує Капітолій – не невинні. -Так вважаючи, можна вбивати абикого.
Можна відправляти дітей на Голодні ігри, аби в округах був порядок.
Бомби скинуті.
Це війна, Катнісс.
Іноді вбивство – це не особисте.
Це Червоний Прапор…
Хто-хто, а ти мала б це знати.
Я, серед багатьох, знаю, що вбивство – це завжди особисте.
Не хвилюйся, Катнісс,
будуть ті, що вижили.
Зосередимося на тому, що ти будеш говорити.
-Плутарх написав для тебе промову… -Я цього не говоритиму.
Гаразд, так і думав. Давай…
Просто пам'ятай, що говориш з усіма.
Не тільки з повстанцями, а й з Капітолієм,
з тими, хто вижив у Другому.
Ми хочемо, щоб вони склали зброю.
Тож варто поекспериментувати з чуйністю, теплом.
Давай швидко, ти на видноті.
Говорить Катнісс Евердін.
Звертаюся до всіх лоялістів із серця Другого округу.
-Ті, що вижили! Їдуть сюди! -Готуйтеся! Підняти зброю!
Готуйсь! Підняти зброю!
Треба тебе забрати.
Вони наближаються!
Тримайте зброю! Тримайте зброю!
Усім бути напоготові!
Усім вийти!
-На землю! -Опустіть свою зброю!
Лягайте на землю!
Опустіть свою зброю! Негайно!
Опустіть зброю!
Ти!
Опусти!
Опусти…
-Опусти зброю! -Кидай!
Кидай зброю!
Ти! Кинь.
Кинь пістолет!
Кидай!
-Не стріляти! -Стоп!
Припиніть!
-Не стріляти! -Стоп!
-Йому потрібна допомога! -Не стріляти!
Кидай зброю!
-Назви хоч одну причину не вбивати тебе. -Кидай зброю!
Я не можу.
Думаю, у цьому й проблема, чи не так?
Ми підірвали вашу шахту.
Ви спалили мій округ до тла.
У кожного є причина вбити іншого.
Хочеш убити – зроби це.
Ощаслив Сноу.
Я втомилася вбивати його рабів для нього.
Я не його раб.
А я раб.
Тому я вбила Кейто.
А він убив Треша.
Треш убив Клов.
Усе йде по колу знов і знов.
А хто виграє?
Завжди Сноу.
Мені осточортіло бути фігурою в його грі.
Дванадцятий округ, Другий округ, у нас немає причин битися.
За винятком тієї, що дав нам Капітолій.
Нащо ви воюєте з повстанцями?
Ви сусіди.
Ви сім'я.
Ці люди – вам не вороги.
У нас усіх є один ворог.
І це Сноу.
Він спотворює всіх і все.
Він підбурює найкращих з нас один проти одного.
Досить убивати для нього.
Сьогодні…
поверніть свою зброю…
на Капітолій.
Поверніть зброю
на Сноу.
Сьогодні…
поверніть свою зброю…
на Капітолій.
Поверніть зброю…
на Сноу.
Не стріляти!
Тост.
Антоніусе.
Наші найкращі війська розбиті в горах.
Бунтівники наступають просто зараз.
То що ж ми святкуємо?
Смерть Переспівниці, сер.
Якби її не вбив Піта, це зробила б її зарозумілість.
Звісно.
Це саме те поверхневе мислення,
яке спонукало тебе відправити найкращих миротворців у Другий округ.
У тебе є звичка ховати людей ще до їхньої смерті.
Якби Переспівниця померла,
бунтівники вже б оспівували її як мученицю.
Ні, міністре Антоніус.
Боюся, не за це ми зараз п'ємо.
Сер,
бунтівників можна стримати…
Бунтівники дійдуть до меж Капітолію
за кілька днів.
Ми евакуювали зовнішні квартали,
щоб вони зайшли в місто.
Я хочу, щоб засоби ППО були готові,
щоб ми були захищені від повітряних атак.
Заманимо їх у місто,
і потім наші творці Ігор
змусять їх заплатити за кожен сантиметр кров'ю.
Я хочу, щоб усі камери це знімали.
Ми перетворимо їхній наступ на святкування страждань.
Нехай кожна мить буде знята для всіх наступних поколінь.
Отже…
за що ж ми п'ємо сьогодні, міністре Антоніус?
Ми п'ємо за славну еру…
гіркий кінець якої настає.
Ось і вона.
Переспівниця.
Та полум'яна промова.
Такі емоції.
Тобто в мене досі мурашки по шкірі.
Ти не проти, так?
Мене позбавили морфію.
Головний лікар оглядає мене щодня,
намагається допомогти мені звикнути до реальності.
Ніби якісь…
хлопці з кролячих нір
знають хоч щось про мою реальність.
Щонайменше 20 разів за візит він каже мені, що я в безпеці.
У безпеки від Капітолію.
У безпеці від Сноу.
А ти, Переспівнице, почуваєшся в безпеці?
Почувалася, поки не підстрелили.
Та годі.
Куля навіть не зачепила тебе.
Сінна передбачив це. Звичайно, твій костюм куленепробивний.
То які в тебе рани?
Забій ребер,
забій легені.
Здивована, що вони не знайшли тобі нову легеню.
У мене ж їх дві. Хочеш одну з моїх?
Тут же всі намагаються зберегти твоє життя.
-Це тому ти ненавидиш мене? -Частково.
Просто в це важкувато повірити.
У всю цю дешеву любовну драму й гру в «захисницю тих, що втратили надію».
А якщо це не гра,
вона робить тебе ще більш нестерпною.
Можеш брати близько до серця.
Це ти маєш бути Переспівницею. Тобі слів не позичати.
Але я нікому не подобаюся.
Тебе бояться.
Може, тут, але…
у Капітолії бояться лише тебе.
Це просто речі, які принесли рідні.
Це від Піти.
Так.
Добряче нам перепало, чи не так?
Він бачив твою промову в Другому окрузі й має справжні спогади про тебе.
Це не означає, що я зайду туди.
-Він зв'язаний і не може вдарити. -Ні.
Це інше. Геймітче, я справді не хочу цього.
Байдуже, що ти там хочеш. Це заради Піти.
Хіба гірше, як спробуєш?
Бачив, як ти загинула.
Виглядаєш жахливо.
-А ти виглядав і краще. -Геть не намагаєшся бути милою, кажучи це.
Я й не була милою.
Ти був.
Коли побачив, як ти помираєш,
я дещо згадав.
Про хліб.
Я пам'ятаю…
тебе під дощем.
Я спалив його навмисне.
Щоб дати тобі.
Я пам'ятаю,
що мати побила мене.
Я мав дати його свині.
Тоді ми поїли вперше за багато днів.
Чому я прийняв побої заради тебе?
Бо ти був добрий…
і великодушний.
Казали, що ти любив мене.
А казали, що ти любила мене?
Казали, що саме тому Сноу й мордував тебе.
-Щоб мучити мене. -Сноу каже, що ти весь час брешеш.
Знаю лише, що я б
стільки не страждав,
якби просто дав хліб свині.
Думаю, лишилося лише…
подякувати тобі.
Мені треба бути в Капітолії.
Ні, свою роботу ти вже зробила.
Ти була дуже корисною як Переспівниця.
Ти об'єднала округи.
А тепер відпочивай.
І лікуйся.
Востаннє повстанці бачили мене лежачою на землі.
Катнісс, ми не дамо цьому пропасти.
Знімемо більше агітроликів тут, у Тринадцятому окрузі,
покажемо, що ти жива.
-Я маю бути з військом. -Здаватиметься, що ти в перших лавах.
А солдати знатимуть,
що ти вижила після кулі в серце.
Думаю, вони зрозуміють, чому ти не з ними.
Коли ми виграємо цю війну,
прилетиш на їхню капітуляцію.
Ти потрібна для церемонії. Ти дуже цінна для нас.
Я зроблю все, що вам треба.
Відсьогодні
й у хворобі, й у здоров'ї,
й у багатстві, й у бідності
обіцяю любити й берегти тебе
щодня.
Я, Фіннік Одейр,
беру тебе,
Енні Кресту, за дружину відсьогодні.
Разом чи окремо…
ми завжди будемо єдині.
Одне життя,
одна мета,
одна доля.
Можете поцілувати наречену.
Бачила Піту, так?
Переказала вітання від мене?
Ми старі друзі, знаєш.
Були в сусідніх камерах у Капітолії. Добре знаємо крики одне одного.
Я вб'ю Сноу.
Усе хороше в небезпеці, поки він живий.
Жодних промов про це.
Жодних камер.
Жодних агітроликів.
Жодних ігор.
Він має дивитися мені в очі, коли я вб'ю його.
Заговорила.
Знайти шлях до Капітолію, поки інші не дивляться.
Чула розмову медиків.
Сьогодні близько півночі з другого ангара відправлятимуть припаси на фронт.
Ліки, знеболювальне. Хотіла поцупити для себе.
Але, я думаю, що можу…
залишитися тут і прикривати тебе.
Абихто може вбити абикого, Катнісс. Навіть президента.
Просто треба хотіти пожертвувати собою.
Іди.
Не хочеш показати Сноу, як танцюєш?
Дивися, це вона.
Це Катнісс Евердін.
Привіт.
-Думав, що ти в лікарні. -Була.
Ходімо.
Що вона робить?
Не знаю. Розчаровує, коли вона сваволить.
Це не просто по-дитячому, а порушення субординації.
-Поверніть її першим же літаком. -Не кажіть дурниць.
Вона тепер не може повернутися.
Вона легенда.
На фронті, пережила кульове поранення.
Сам би краще не придумав.
Я знаю.
Вона залишиться там.
І, що б вона не робила,
ми так і планували.
Це був наш план із самого початку.
Звісно.
Містере Гевенсбі,
ви один із творців Ігор.
Хай кожен знає: яку б гру вона не затіяла,
грає вона за нас.
Я командувачка Пейлор із Восьмого округу.
Я солдат, як і ви всі,
і ось що я знаю.
Уперше в наш час ми повстали разом з усіма 13-ма округами.
Як я бачу,
ми вже створили історію.
Але історія не зупиняється, щоб святкувати.
Проти нас ворог, який не зміниться й ніколи не здасться.
Президент Сноу зібрав миротворців, щоб зміцнити центр міста.
Він евакуює жителів зовнішніх кварталів.
Розгублені цивільні будуть у відчаї.
У вас є наказ не цілитися в них.
Ми розгортаємо медбригади,
щоб допомагати всім нужденним.
Ми покажемо людям Капітолію, хто ми.
Щоб затримати нас, президент Сноу будує мінне поле з пасток
і летальних пристроїв, що називаються кокони.
Садистські винаходи творців Ігор мають перетворити наші смерті на розвагу.
Якщо наші армії пройдуть крізь миротворців і решту захисту,
ми прийдемо в центр міста до маєтку Сноу, де не просто відімкнемо ворота,
а звільнимо весь Панем.
Якщо помремо,
то задля мети, не видовища.
Якщо переможемо, то для всього Панему.
І хай це буде назавжди.
Так, ви вже написали історію.
Але майбутнє,
наше майбутнє, починається завтра на світанку,
коли ми разом рушимо на Капітолій.
Загін 451?
Видно: з голоду не помреш.
Намагаюся бути готовою.
Не бреши мені.
Ми все життя полювали разом.
Я бачу, коли хочеш діяти самотужки.
Мене ти теж покинеш?
Як твій бойовий товариш…
пропоную тобі залишитися у своєму підрозділі.
Але зупиняти не буду, якщо захочеш піти.
Готорне!
Евердін!
Знайомтеся з новим підрозділом.
Я лейтенант Джексон.
Хочу відрекомендувати вас загону.
Це другий лейтенант Мітчелл – найкращий снайпер Панему.
Це сестри Ліг.
Перша бойова дивізія.
А це капрал Хоумс.
Фіннік?
-Ти з нами? -Схоже.
Куций був медовий місяць.
Так. Ну…
Гадаю, він буде в нас у Капітолії.
-Коли візьмемо його. -До мене.
Загін 451,
ви під моєю командою.
Лейтенант Джексон – мій заступник.
Кожен із вас – еліта в одному з видів бою.
Але ми не бойовий підрозділ.
Тому ми будемо за передовими частинами.
Ви будете уособлювати вторгнення на екранах.
«Зірковий загін».
Вирішено, що ви найефективніші, коли на вас дивляться маси.
То ми не битимемося?
Виконуватимеш накази, солдате. Не твоє діло ставити запитання.
Так, сер.
Нам наказано знімати пропаганду на сплюндрованих боями вулицях Капітолію.
Вас обрали залякати їхні сили.
І схилити до здачі.
Хоча працюватимемо на порожніх вулицях далеко від лінії фронту,
я гарантую, де ми будемо, безпечно там не буде.
Це зона боїв.
Імовірно, ми будемо стикатися і з коконами,
і з миротворцями.
Ви важлива мішень для Капітолію.
На випадок полону
ви отримаєте отруту.
Отрута діє миттєво.
Лейтенанте Джексон, прошу.
Я вже казав про кокони.
Нагадую, вони в кожному кварталі.
Нашому загону дали гало.
База даних із детальною картою Капітолію та списком усіх відомих коконів.
Ці кокони…
можуть запустити будь-що: від бомб і пасток до мутантів.
Ми не можемо йти без цього пристрою.
Немає гарантій, що наша база даних повна.
Можуть бути нові кокони.
Ми не хочемо, щоб творці Ігор знали, що в нас є ці дані.
Є механізм самознищення.
Клацаєте перемикач,
тричі кажете «отрута», і він підриває
себе й усе навколо в радіусі трьох метрів.
Не відходьте від нашого підрозділу.
Навіть із гало існує ймовірність, що встановлені нові кокони.
Що б у них не було,
воно призначене вбити вас.
Пані та панове,
ласкаво просимо на 76-і Голодні ігри.
Ніколи не бачила це місце таким порожнім.
Будьте уважні.
Бачу «кокон».
В укриття.
Вистріли між цими двома будинками.
Поллуксе.
Ось тут.
Касторе.
Добре.
Коли будеш готова, Катнісс.
Стривай.
Поллуксе, ближче.
Добре.
Все чисто.
Ми не пройдемо через це мінне поле.
Не без гало.
Не заберемо, поки він не спить.
Уночі треба разом стати на варту.
Це миротворці?
451 – базі.
Вантажівка їде до нас із півдня. Прийом.
Вас зрозумів. Прийом.
Спокійно.
Це свої.
Мене звати Піта Мелларк.
Мій дім – 12-й округ.
Мене звати Піта Мелларк.
Мій дім – 12-й округ.
Так, стоп.
Стривай.
-Розслабтеся. -Мій дім – 12-й округ.
Що робимо?
Джексон, у наручники його.
Солдате, це просто запобіжний засіб, поки ми все не з'ясували. Так?
Мене звати Піта Мелларк.
Мій дім – 12-й округ.
Додамо його в ролик.
Покажемо, що він тепер наш.
Завтра пройдемо кілька кварталів і знімемо нові сцени.
Він себе не контролює.
Пропоную стежити за ним цілодобово.
Сестри Ліг до 17:00,
Хоумс і Мітчел до 19:00.
Поставте й мене на варту.
А якщо доведеться, зможеш застрелити його?
Я не стрілятиму в Піту.
Я вб'ю капітолійського мутанта.
Не певна, що така заява посприяє твоєму призначенню, солдатко.
Хай вартує.
Він спробує вбити мене.
Особливо за таких обставин. Це його підштовхне.
Ми стримаємо його.
Нащо Койн робити це?
Розкажу, що я знаю.
Саме Піту вона хотіла врятувати з арени.
Ти їй ніколи не подобалася.
Вона не любить те, що не можна контролювати.
-Тому наражає мене на небезпеку? -Вона заперечуватиме, але…
Що?
Так чи інакше війна закінчиться.
Обіцяють вільні вибори.
Може, вона бачить у тобі загрозу.
Ніхто не…
бачитиме в мені лідера.
Але ти можеш підтримати одного з кандидатів. Чи її?
І якщо ти зразу не кажеш «так», ти небезпечна.
Твої войовничі заклики більше не потрібні.
Агітролики можна зняти й без тебе.
Зараз тобі лишається лише додати вогню повстанню.
Загинути.
Не під час моєї варти, Катнісс.
За моїм планом ти житимеш довго.
Чому? Ти мені нічого не винен.
Бо ти заслужила це.
Ми вже через це проходили.
Що?
Цей погляд.
Я його вже бачив.
Ти намагаєшся вирішити, убити мене чи ні.
Я ніколи не хотіла вбити тебе.
І не збираюся.
На власні очі бачив.
На перших Іграх.
Тоді я думала, що ти намагаєшся допомогти профі вбити мене.
Після того я завжди бачила в тобі…
союзника.
Друг,
коханець,
переможець,
наречений,
ворог,
ціль,
мутант.
А тепер союзник?
Додам це слово до тих, що тебе характеризують.
Пробач.
Просто я вже не розумію,
що правда,
а що вигадка.
То питай.
Енні питає.
Кого питати?
Нас.
Тепер ми твій підрозділ.
Твій улюблений колір – зелений.
Це правда?
Так.
Це правда.
А твій – помаранчевий.
Не…
жовтогарячий.
Пастельний, як захід сонця.
Дякую.
Ти художник.
Ти пекар.
Завжди спиш із відчиненим вікном.
Ніколи не п'єш чай із цукром.
Шнурки зав'язуєш подвійним вузлом.
Твоя була правда.
Я на таке не здатна.
Гадаю, ми тепер не йдемо.
Ми нікуди не втрапимо без гало.
Слухайте.
Магазин порожній.
Це тільки для агітролика.
Ходімо.
П'ять кварталів на північ.
«Жителі Капітолію, ми воюємо не з вами».
«Після нашої перемоги ви будете важливою частиною демократії».
-Виходить! -Добре.
Боггсе!
Це гарне місце.
Ось тут, у дворику.
Добре, зачистимо його.
Знайшов кокон.
На два боки. В укриття.
Не висовуватися.
Все чисто. Гейле, Хоумсе, зі мною.
Ліг, на флангах.
Евердін, ні!
-Боггсе! -Стояти на місці!
-Боггсе! -Візьми джгути в сумці. Дай мені.
Затисніть рану.
Усе гаразд.
Гало.
Непридатний командувати.
Передаю першочерговий допуск…
Назви своє ім'я.
Катнісс Евердін.
-Що ти зробив? -Катнісс…
не довіряй їм.
Убий Піту, якщо муситимеш.
Роби те, заради чого прийшла.
Боггсе?
Давай.
-Давай. -Він помер.
Він помер.
Тікаймо!
Бігом! Швидше!
-Сюди! -Не зупиняйтесь!
Бігом, солдати!
Біжіть до підвищення!
Мерщій!
Фінніку!
Піто!
Мітчелле!
Давай!
Заспокойся!
Забираймося! Не зупиняйтеся! Тікаймо!
Мерщій! Треба рухатися!
Усередину!
Усі всередину! Бігом нагору, мерщій! Покваптеся!
-Ворушіться! -Мерщій!
Швидше!
Ворушіться!
Біжіть!
Мерщій!
Не зупинятися!
Мерщій нагору!
Бігом!
Гей!
Я тримаю тебе.
Сповільнюється.
Творці Ігор досі роблять шоу.
451 – базі. Прийом.
Нам краще йти далі.
Якщо миротворці не знали, де ми, тепер знають.
Камери стеження засікли нас.
451 – базі. Відповідайте.
Це погане місце. Треба йти.
451 – базі. Прийом.
Не можу зловити сигнал.
Але я можу повернути нас на базу. Евердін, дай мені гало.
Евердін, що я сказала? Гало. Мерщій.
Боггс дав його мені.
-Що ти таке кажеш? -Так і є.
Він передав їй допуск.
Я бачив.
З якого дива?
У мене окремий наказ Койн.
Який?
Убити президента Сноу.
Я в це не вірю.
Як твій новий командир наказую тобі негайно передати мені доступ.
Не можу.
Не втрачаймо голови.
Я не проситиму знов, Евердін.
Віддай мені гало.
Вона каже правду.
Плутарх хоче, щоб ми зняли це.
Він думає, що, якщо зняти, як Переспівниця вбиває Сноу,
це змусить Капітолій здатися, поки втрати не надто великі.
Поки ми сперечаємося, сюди йдуть 100 миротворців.
Боггс обіцяв вашу допомогу, коли час настане.
Гаразд, солдатко,
гало твій.
Не слід залишати сліди. Іти треба негайно.
Зовнішні камери мають бути вкриті нафтою.
Далі вона іти не може.
Нога в кепському стані.
Треба її евакуювати.
Пробач.
Я залишуся з нею.
Щойно з'явиться зв'язок, ми когось пришлемо.
Обіцяю.
Усе, ідемо далі.
-Підніміть його. -Ідемо!
Можеш іти?
Сюди.
Затуліть вікна.
Це сестри Ліг.
ОБОВ'ЯЗКОВИЙ ПЕРЕГЛЯД ДО УВАГИ ВСІХ МЕШКАНЦІВ ПАНЕМУ
Добрий день. Я Цезар Флікерман.
Продовжую висвітлювати
оборону Капітолію.
Сьогодні, поки наші миротворці
відважно стримують повстанців,
у нашій історії мав місце несподіваний поворот.
Катнісс Евердін,
колись наша улюблена дочка, проникла
в місто з кількома Переможцями,
чиї імена вам добре відомі.
Фіннік Одейр
і Піта Мелларк.
Очевидно, не всі союзи вічні.
Погляньте, що сталося лише мить тому.
Наші миротворці загнали в кут
Катнісс Евердін і її зграю дурних повстанців.
Якою б не була пиха,
що привела зрадницю до нас,
ви станете свідками великої перемоги
не тільки Капітолію,
а й усього Панему.
Ось так.
Катнісс Евердін,
Дівчина у вогні,
що спонукала до такої жорстокості,
схоже, сама зазнала жорстокого кінця.
Не вимикайте, щоб знати більше. Цезар Флікерман. Дякую.
-Ми мертві. Що робитимемо? -Хіба не очевидно?
Тепер треба вбити мене.
Я вбив одного з нашого загону.
Катнісс має рацію.
Я мутант.
І це тільки питання часу, коли я знову зірвуся.
Я неконтрольований.
Дайте мені отруту,
щоб я помер коли треба.
Якщо до цього дійде, я сам тебе вб'ю.
Схоже, я не розумів Капітолію аж дотепер.
Якщо таке їсти, повіриш у будь-що.
КРЕССІДА КАПІТОЛІЙ
КАСТОР КАПІТОЛІЙ
ПОЛЛУКС КАПІТОЛІЙ
МЕССАЛЛА КАПІТОЛІЙ
ФІННІК ОДЕЙР КАПІТОЛІЙ
ПІТА МЕЛЛАРК 12 ОКРУГ
КАТНІСС ЕВЕРДІН 12 ОКРУГ
Отже, Катнісс Евердін,
бідна нестабільна дівчина,
що мала хист хіба-що до лука й стріл,
мертва.
Ні мислитель, ні лідер.
Просто личко, висмикнуте з натовпу.
Чи була вона цінною?
Вона мала надзвичайну цінність для вашого повстання,
бо у вас немає ні бачення,
ні справжнього лідера.
Ви називаєте себе Альянсом.
Але ми бачимо, що це означає.
Ваші солдати гризуть один одному горлянки.
Добрий вечір.
Для тих, хто мене не знає, дозвольте відрекомендуватися.
Я президентка Алма Койн,
лідер повстання.
Я перервала трансляцію вашого президента,
де він намагався зганьбити хоробру молоду жінку.
«Просто личко,
обране з натовпу», – він сказав.
-Висмикнуте. -Неначе лідером,
справжнім лідером, може бути хтось іще.
Я мала честь знати
провінційну дівчину з 12-го округу,
яка пережила Голодні ігри та Квартальну Бійню,
повстала й перетворила націю рабів на армію!
Жива чи мертва, Катнісс Евердін залишатиметься обличчям цієї революції.
Вона померла не дарма.
Гадки не мала, якою я була важливою для неї.
Її бачення, і наше, будуть реалізовані.
Вільний Панем
із самовизначенням для всіх.
На згадку про неї…
ми всі знайдемо силу викинути з Панему гнобителів.
Дякую.
І бережіться.
ПАМ'ЯТАЙТЕ ПЕРЕСПІВНИЦЮ
Сноу у своєму маєтку.
Де це?
Ось ми.
Ось Міське Коло.
Принаймні 70-75 кварталів на північ.
-75 кварталів? -Так.
Ніхто не знає, що ми живі. Це наш шанс.
Ці будівлі. З них проглядаються сади Сноу?
-Я… -Так.
Якщо він вийде, зможу вистрелити.
Ми тут стрибаємо вище голови.
Шукають нас чи ні, ми приперті до стіни.
Натисни цю кнопку. Це пошук коконів.
-Чи не через кожні десять кроків. -Так.
І не показані нові.
Не можна йти вулицями.
Дахи теж кепська ідея.
Має бути інший шлях.
Мій брат добре знає ці тунелі.
Він працював тут у каналізації.
Коли йому язика відтяли.
Гей.
Ти витримаєш?
Подивися на мене.
Ми пройдемо.
Я обіцяю.
П'ять років пішло на те, щоб витягти його звідси.
Тоді він геть не бачив сонця.
Ми тут як на долоні.
Сер.
Викликати вашого лікаря?
Що ти сказала?
Викликати вашого лікаря?
Сподіваюся, ти збудила мене через щось більш нагальне,
ніж здоров'я старої людини.
Вони вижили.
Не знаю як.
Їх зняла камера спостереження.
Покажіть.
Я… Я маю сам побачити.
Це вона.
Арена перемістилася під землю.
Схоже, чисто.
Усі цілі?
Так.
Гаразд,
зупинимося тут і спочинемо, так?
Я вартуватиму перша.
Агов, Піто!
Лізь туди.
Добре, повсідайтеся всі.
Катнісс.
Тобі вартувати.
Знаєш, у Капітолії,
на мені випробовували осину отруту.
Так сказали лікарі 13-го.
Тебе теж жалили оси.
Правда чи ні?
Правда.
Коли… на мені випробували отруту,
показували мені уривки мого життя.
Однак… не всі були справжні.
Їх змінили.
Спочатку всі вони…
Усі вони зливалися, але зараз…
Зараз я можу їх трохи розрізняти.
Ті…
що вони поміняли, мають…
особливість. Вони якісь…
блискучі.
Вони прикрашені.
Тобі треба відпочити.
Ти досі намагаєшся захищати мене.
Правда чи ні?
Правда.
Ми з тобою це робимо.
Рятуємо життя одне одного.
Катнісс.
Катнісс?
Це що таке?
Треба йти. Треба тікати!
-Тихіше. -Випустили мутантів!
Поллуксе, де вихід?
Давайте! Мерщій!
-Мерщій! Це мутанти! -Швидше!
Поллуксе, виводь нас!
Давай!
Касторе!
Відхилися!
Ворушися!
Катнісс, годі! Тікаймо!
Катнісс!
Бігом!
Катнісс!
-Ні! -Фінніку!
Фіннік!
-Катнісс! -Отрута.
Отрута.
Мерщій звідси! Швидше! Не зупинятися!
Бігом!
-Біжимо! -Не зупинятися!
Піто, бігом!
Піто!
-Піто, треба йти! -Я мутант! Я не контролюю себе!
-Контролюєш! -Відчепися! Я мутант!
Дивися на мене.
Будь зі мною.
Завжди.
Ходімо.
Я знаю, де ми!
Я знаю це місце. Угору цими сходами.
Не зупинятися.
РОЗШУКУЄТЬСЯ ФІННІК ОДЕЙР
РОЗШУКУЄТЬСЯ ПІТА МЕЛЛАРК
Хтось іде.
Зачини двері!
Ні, Катнісс! Усе гаразд.
Усе гаразд.
Тигрис, пам'ятаєш мене!
Я з підпілля Плутарха.
Допоможи.
Чисто!
Я знаю тебе.
Ти була стилістом на Іграх.
Поки Сноу вирішив, що я вже недостатньо гарна.
Я тут, щоб убити його.
Гейла треба зашити.
Я вигадала.
Усе це.
Немає ніякої спецмісії від Койн.
Лише мій план.
Усі, хто загинув, загинули через мене.
Я збрехала.
Знаємо. Усі знали.
-А солдати з 13-го? -Теж знали.
Справді віриш, що Джексон подумала, що в тебе накази від Койн?
Вона довіряла Боггсу, а той хотів, щоб ти йшла до кінця.
Я не хотіла, щоб так було.
Я підвела. Я…
Я вбила їх.
Я вбила Фінніка.
Мені так шкода, Поллуксе.
Мені так шкода.
Гліммер,
Марвел,
Мегс,
Клов,
Вайрес,
Ру.
Що ці смерті означають?
Що наші життя ніколи нам не належали.
Не було справжнього життя,
бо не було вибору.
Наші життя належать Сноу. Наші смерті теж.
Але, якщо ти його вб'єш, Катнісс,
якщо покінчиш із усім цим,
всі ті смерті…
щось означатимуть.
Сінна,
Боггс,
Кастор,
Джексон,
Фіннік.
Вони вибрали це.
Вони вибрали тебе.
Не забрудни рани.
Інакше вони інфікуються.
Краще залиште мене.
Зі мною ще небезпечно.
Часом я тут.
І мої спогади стають яснішими, але…
іноді я мов сновида.
Залиште мене.
Дякую.
Без проблем.
Я не можу спати.
Так, я теж не можу спати в такі дні.
Я мав замінити тебе на перших Іграх.
Ні, не мав.
Вона б тобі ніколи не пробачила.
Їй було треба, щоб ти подбав про її родину, і ти це зробив.
Вона не може втратити тебе.
Вона дуже тебе кохає.
Те, як вона цілувала тебе на Квартальній Бійні…
Мене вона так ніколи не цілувала.
-Це просто частина шоу. -Ні.
Ні, ти завоював її.
Віддав усе заради неї.
Ну…
Це ще недовго буде проблемою.
Навряд чи ми всі троє виживемо.
А якщо виживемо, то…
це її клопіт, кого вибирати, так?
Так.
Я певен, що Катнісс вибере того, без кого не зможе вижити.
Мінометні міни.
Не наші.
Либонь, миротворці обстрілюють повстанців за містом.
Це не за містом.
Сонце сходить.
Стріляють зі стрілецької зброї. Може, Пейлор, може, Лайм.
Повстанці близько.
От і все.
ОБОВ'ЯЗКОВА ІНФОРМАЦІЯ
Усім громадянам Капітолію,
які перебувають за Міським Колом далі як на кілометр.
Я оголошую обов'язкову евакуацію.
Приходьте до маєтку.
Я обіцяю вам укриття і прихисток.
Усі біженці,
приходьте в мій дім.
Тут вас забезпечать їжею,
ліками.
Ваші діти будуть у безпеці.
Урочисто обіцяю захищати вас
до останнього подиху.
-От би з останнім швидше. -Вороги не схожі на нас.
Вони не поділяють наших цінностей.
Вони не знали наших зручностей і витонченості.
От і зневажають нас за це.
Не помиліться.
Вони йдуть не звільняти нас.
Вони йдуть нищити наш спосіб життя.
Вони йдуть…
поховати нас.
Він досі в маєтку?
-Піто? -Так.
Я упізнав кімнату.
Де це?
За п'ять кварталів звідси.
Ми ось тут.
Біля Авеню.
-Маєток тут. -А кокони?
Тут їх, мабуть, деактивували
задля безпеки мешканців.
Може вдатися.
Я зможу наблизитися.
Усі миротворці чекатимуть.
Наші обличчя на кожному білборді.
Сноу пропонує укриття біженцям.
Ідіть на північ.
Там будуть тисячі біженців. Можна влитися в потік і не піднімати очей.
У нас один постріл.
Хай буде влучним.
Удачі, Катнісс.
Дякую.
Поллуксе.
Тигрис, дякую за все, що ти зробила.
Катнісс, дозволь піти з вами.
-Я можу відволікати. Мене знають. -Ні, не хочу знов утратити тебе.
З нами безпечніше.
А якщо буде обшук будинків?
І його схоплять…
То дайте мені отруту. Назад я не піду.
Залишся живим.
Якщо знов побачу тебе, це буде в іншому світі.
Готова, Катнісс?
Ходімо.
За наказом президента Сноу
всі мешканці мусять іти до маєтку президента.
Будь ласка, продовжуйте рухатися вперед спокійно й дотримуючись порядку.
Додаткові харчі, ліки й одяг будуть надані
після прибуття.
За наказом президента Сноу
всі мешканці мусять іти до маєтку президента.
Будь ласка, продовжуйте рухатися вперед спокійно й дотримуючись порядку.
Додаткові харчі, ліки й одяг будуть надані після прибуття.
За наказом президента Сноу всі мешканці мусять іти до маєтку президента.
Будь ласка, продовжуйте рухатися вперед спокійно й дотримуючись порядку.
Додаткові харчі, ліки й одяг будуть надані після прибуття.
За наказом президента Сноу
всі мешканці мусять іти до маєтку президента.
Будь ласка, продовжуйте рухатися вперед
спокійно й дотримуючись порядку.
Додаткові харчі,
ліки й одяг будуть надані після прибуття.
За наказом президента Сноу…
Не зупиняйся.
…мусять іти до маєтку президента.
Будь ласка, продовжуйте рухатися вперед спокійно й дотримуючись порядку.
Додаткові харчі, ліки й одяг
будуть надані після прибуття.
За наказом президента Сноу всі мешканці мусять іти до маєтку президента.
Будь ласка, продовжуйте рухатися вперед спокійно й дотримуючись порядку.
Додаткові харчі, ліки й одяг будуть надані після прибуття.
-Це повстанці! -Повстанці атакують!
Повстанці!
Тікайте!
Мамо!
Ходімо!
Застрель мене!
Зберігайте спокій.
Пропускайте дітей уперед.
Ворота зараз відчиняться.
Дітей приймуть першими.
Зберігайте спокій.
Пропускайте дітей вперед.
Ворота зараз відчиняться.
Дітей приймуть першими.
Мамо!
Зберігайте спокій.
Пропускайте дітей вперед.
Ворота зараз відчиняться.
Дітей приймуть першими.
Це Капітолій!
Подарунки від Капітолію!
Подарунки!
Лікаря!
-Лікаря! -Зробіть коридор.
Лікарі йдуть!
Принесіть ноші!
Сюди, сюди!
Прим?
Примроуз!
Прим!
Гей.
Тобі треба лежати.
З тобою все гаразд.
Усе буде добре.
Битва закінчилася після того, як Капітолій скинув бомби,
щоб захистити палац.
Повстанці зайшли туди.
Не треба, Катнісс.
Мазь діє.
Усі це відчули.
Миротворці, палацова охорона.
Їхні діти теж були там.
Усе було…
Потім усе закінчилося.
Мамо?
Пам'ятаю, як уперше привела тебе сюди.
І ось ми тут.
Я принесла твої речі.
Ну, я залишу тебе, поки влаштуєшся.
Вибачте, пані. Не можу вас пропустити.
Хай зайде.
За моїм наказом.
У неї є право на все за тими дверима.
Це гарна квітка.
Кольори чудові, звісно.
Але найкраще досконалість передає білий.
Я сподівався, що ти прийдеш сюди.
Нам треба так багато обговорити.
Але відчуваю, що твій візит буде коротким. Тож…
спочатку головне.
Я хотів сказати тобі,
як я шкодую через твою сестру.
Таке марнотратство.
Без жодної потреби.
Усі розуміли, що гра тоді вже закінчилася.
І саме збирався офіційно капітулювати, коли вони скинули ті парашути.
Їх скинув ти.
Ти дійсно думаєш, що наказ дав я?
Ми обоє знаємо, що я не гребую вбивством дітей.
Але я не марнотратний.
Я забираю життя, коли є конкретна причина.
І в мене не було причин знищувати повний двір дітей Капітолію.
Жодної.
Мушу визнати, це був блискучий хід Койн.
Сама думка, що я бомблю
власних безпомічних дітей, щоб стримати повстанців…
Моя охорона повстала проти мене.
Більше нікому було чинити опір у Капітолії чи маєтку.
Ти знаєш, що це транслювали наживо?
В цьому є…
особливий сенс, чи не так?
Я певен, вона не хотіла поцілити у твою сестру, але…
таке трапляються на війні.
Моя помилка в тому,
що я дуже довго не розумів план Койн.
Вона дозволила Капітолію й округам нищити один одного,
а потім з'явилася вона,
щоб захопити владу за допомогою зброї 13-го округу.
Не сумнівайся,
тепер вона має намір посісти моє місце.
Але…
я стежив за тобою.
А ти за мною.
Боюся, нас обох пошили в дурні.
Я не вірю тобі.
Моя дорога міс Евердін.
Я думав, ми домовлялися…
не брехати одне одному.
Президентка Койн викликає тебе.
Ти не відвідував мене.
Я хотів, але…
Це були наші?
Бомби.
Уповільнений вибух.
Пастка.
Щоб заманити більше людей.
То був ти?
Я не знаю.
Я знаю тільки…
що я мав подбати про твою родину.
Пробач, що не зміг.
Не можна захистити когось на арені.
До побачення, Гейле.
Це що?
Переможці, що вижили. Приєднаєшся?
Я запросила вас усіх з кількох причин,
але спочатку маю оголошення.
Я покладаю на себе тягар
і честь оголосити себе тимчасовою президенткою Панему.
Тимчасово?
А як довго триває це «тимчасово»?
Ми не можемо зараз знати напевно.
Але очевидно,
що зараз зайві емоції заважають ухваленню раціональних рішень.
Сплануємо вибори, коли настане слушний час.
Але я запросила вас сюди
для значно важливішого голосування.
Символічного голосування.
Сьогодні ввечері…
ми стратимо Сноу.
Сотні його спільників теж чекають на смерть.
Чиновники Капітолію,
миротворці, кати,
творці Ігор.
Небезпека в тому, що, почавши, повстанці не перестануть вимагати відплати.
Спрагу крові важко задовольнити.
Тому…
я пропоную альтернативний план.
Схвалюють чотири голоси. Утриматися не можна.
Пропозиція така.
Замість…
цих варварських страт…
ми проведемо символічні Голодні ігри.
Хочете ще одні Голодні ігри з…
капітолійськими дітьми?
Жартуєте?
Анітрохи.
Це ідея Плутарха?
Моя.
Це баланс між потребою помсти
і мінімальними втратами людських життів.
-Можете голосувати. -Ні.
Ні, звісно, ні. Це безумство.
Це більше ніж справедливо. У Сноу є внучка.
Я кажу «так».
І я. Нехай скуштують.
Такий спосіб мислення і призвів до повстань.
Я голосую проти.
Із Пітою.
-І Фіннік був би проти, якби був тут. -Його тут немає.
Бо Сноу вбив його.
Ні.
Треба перестати бачити один в одному ворога.
Залишилися Катнісс і Геймітч.
Я маю вбити Сноу.
На менше від тебе я не сподівалася.
Тоді я голосую за.
За Прим.
Геймітче?
Я з Переспівницею.
Це був вирішальний голос.
Прекрасно.
Ми оголосимо про Голодні ігри сьогодні після страти.
Це…
має бути…
неабияке шоу.
Ти маєш прекрасний вигляд, як завжди.
Просто красиво.
Фінальні штрихи.
Ласкаво просимо…
до нового Панему.
Сьогодні…
на Авеню Триб'ют…
весь Панем,
вільний Панем,
спостерігатиме не просто видовище.
Ми зібралися засвідчити
історичний момент справедливості.
Сьогодні…
найкращий друг революції
зробить постріл, яким закінчить усі війни.
Нехай її стріла символізує кінець тиранії
і початок…
нової ери.
Переспівнице,
нехай твоя мета…
буде така сама правдива,
як твоє серце…
чисте.
Ні!
-Ні! -Убийте його!
Убийте його! Убийте його негайно!
Убийте його!
Я скажу це тобі, Катнісс.
Ти не розчаровуєш.
Отже, Плутарх…
дав мені лист для тебе.
Він мені не треба.
У тебе просто не буває, так?
Добре.
Я зачитаю його тобі.
«Катнісс,
може, країна шокована твоїм пострілом,
але сам я ні.
Ти саме така, якою я тебе вважав.
Я хотів би з тобою як слід попрощатися, але, оскільки Сноу й Койн мертві,
доля країни вирішуватиметься сьогодні й не можна, щоб мене бачили біля тебе.
Сьогодні лідери 12-ти округів оголосять про вільні вибори.
Поза сумнівом, проводити їх буде Пейлор.
Вона стала спікером не дарма.
Мені шкода, що на тебе впав такий тягар.
Знаю, ти ніколи його не спекаєшся.
Але, якби довелося знову провести тебе через це до такого ж результату,
я б зробив це.
Війна закінчена. Ми входимо в прекрасну добу,
коли всі згодні не повторювати жахи останнього часу.
Звичайно, ми мінливі, дурні істоти з поганою пам'яттю
та великим даром самознищення.
Хоча хто знає? Може, цього разу ми навчимося.
Я забезпечив тобі виїзд із Капітолію.
Краще тобі бути далі від очей.
А коли буде слушний час, командир Пейлор помилує тебе.
Країна знайде свій спокій.
Сподіваюся, що ти знайдеш свій.
Плутарх».
Що тепер?
Додому.
Ми їдемо додому.
Не могла відпустити тебе як слід не попрощавшись.
Тепер дбай про себе, Катнісс.
Пообіцяй, що спроможешся.
Спроможуся на що?
Жити переможцем.
-Бувай, Еффі. -Бувай, моя дівчинко.
Еффі, не цурайся мене.
-Подбай про неї. -Подбаю.
Вона померла.
Іди геть!
Прим померла!
Вона мертва! І вона більше не повернеться!
Іди геть!
Піта?
Привіт.
Ти повернувся додому.
Так.
Я знайшов їх…
на узліссі.
Це Примула.
Мені дуже шкода, Катнісс.
«Ви зрадієте, дізнавшись, що мати Катнісс навчає нових медиків у Капітолії.
Гейла підвищили до капітана у Другому окрузі.
Він забезпечує порядок і безпеку.
Я із задоволенням проводжу час зі своїм сином,
який нагадує мені кожен день його батька.
Ми всі дуже натерпілися,
але заради їхньої пам'яті й наших дітей
прожити треба якомога краще.
Сподіваюся, ви обоє знайшли спокій.
Енні».
Урочисто присягаю
докладати максимум зусиль,
щоб оберігати, шанувати
та відстоювати права кожного громадянина Панему.
Плутарх стоїть із ними всіма.
А кажуть, ніхто не перемагає в Іграх.
Ти любиш мене.
Правда чи ні?
Правда.
Тобі наснився кошмар?
Мені вони теж сняться.
Колись я їх тобі поясню.
Чому вони сняться,
чому ніколи не покинуть мене.
Але я розповім, як я це витримую.
Я склала в голові список…
всього хорошого, що робилося на моїх очах.
Кожної дрібниці, яку пам'ятаю.
Це як гра.
Я граю в неї знов і знов.
Трохи втомлює після стількох років, але…
є й значно гірші ігри.
ЗА РОМАНОМ СЬЮЗЕН КОЛЛІНЗ «ПЕРЕСПІВНИЦЯ»
НА ЗГАДКУ ПРО ГАРРІ БЕЙЛІ
Переклад субтитрів: Максим Дацюк