Ми ведемо прямий репортаж з «24 годин Ле-Мана» 1959 року.
Половина гонки позаду, і «Астон Мартін» за номером 5
із Керроллом Шелбі за кермом за останню годину вирвався вперед.
АУТСАЙДЕРИ
Якщо так продовжуватиме, є шанс...
ПАЛИВО
Він заїжджає.
Він заїжджає. Бігом.
Шини!
Давайте, швидко.
Знаю, ви втомилися, але покваптеся.
Ну ж бо, вперед!
Вона трохи нагрілася, але все добре.
- Протектор нормальний. - Вогонь! Паливо!
Вогонь!
- Ти гориш, Шелбі! - Візьми ковдру!
- Гасіть! - Геть від мене!
Ти як?
Заправте бак!
- Шелбі, ти щойно... - Я горю?
Я горю, трясця?
- Ні, не гориш. - Заправте бісів бак!
- Заправити бак. - Заправити бак.
Підготувати!
- Машина готова. - Машина готова, Керролле.
- Як мої справи, Едді? - Випереджаєш на два кола, друже.
Машина готова.
Покажи їм.
Керролл Шелбі за кермом «Астон Мартін» за номером 5 закріпив позицію лідера,
а ми наближуємося до останніх хвилин гонки.
Шелбі.
З'явився фінішний прапорець.
Натовп готовий вітати переможця.
Шелбі.
...одержує перемогу! Американець перемагає в Ле-Мані.
Шелбі.
- Керролле Шелбі. - Що?
Ви більше не можете це ігнорувати.
Я п'ю таблетки. Вони діють.
Якщо ваш пульс сягне десь 130 ударів на хвилину
і триватиме навіть короткий час, існує критичний ризик зупинки серця.
- Братиму участь у коротких гонках. - Не допоможе.
Братиму участь у «НАСКАР», Формулі 1.
У вас ушкодження клапана, Шелбі. Серйозніше не буває.
Гадаю, вам пощастило сидіти тут сьогодні.
Почуваюся щасливцем.
Найщасливіший хлопець на планеті.
Є поріг на 7 000 обертів на хвилину,
коли все втрачає значення.
Машина стає невагомою.
Просто зникає.
Гей!
Обережніше, хлопче!
Лишається тільки тіло, що рухається крізь час і простір.
7000 обертів на хвилину.
Тоді це стається.
З'являється питання.
Єдине питання, що має значення.
«Хто ти?»
Фон Тріпс із команди «Феррарі» виходить на спіраль.
- Він пізно загальмував. - Я тричі тобі дзвонив,
а ти не відповідаєш.
2- І це новий рекорд кола! - Я відповідаю, коли він дзвонить.
- Ні, не відповідаєш. - А от і відповідаю.
Ні, не відповідаєш.
Ця машина була класна місяць тому.
А тепер вона навіть не заводиться. Та коли заводиться,
робить «бум-бум-бум»!
Коли я виїжджаю, в собаки серцевий напад.
Просто зроби так, як було.
Нагар на впускних клапанах та свічках.
З машиною все гаразд, а от їздять на ній бозна-як.
Їздять бозна-як?
Забагато пального, слабка іскра. Перебої в запалюванні.
Можеш сказати людською мовою?
Так, сер.
Це спортивна машина.
І їздити на ній слід відповідно.
Якщо їздити на ній як бабуся, вона задихається. Розумієш?
Дай їй 5000 обертів, не дві.
Треба їздити серйозно. Жорстко й чітко.
І горя не знатимеш.
Хочеш сказати, я не вмію їздити на власній машині?
Ні.
Та на мою думку, ця машина не для тебе.
Скоріш «Плімут» чи «Студебекер».
У нас проблеми, друже?
У мене - ні. У мене був «ЕмДжі». Бігала як молода.
Пішов ти, козел англійський.
Поверни мені гроші.
Не гарячкуй. Я б повернув.
Та ти ще за сервіс минулого місяця не заплатив.
У цій країні клієнт завжди правий.
Чув про таке?
Так, чув.
Нісенітниця.
Не забудь, я відрегулював запалювання,
тож обережніше на першій швидкості.
Вище оберти. Молодець. Оберти вище.
Па-па.
Ще один задоволений клієнт?
Чим можу допомогти, міс?
То був «ЕмДжіЕй 1500»?
А ви знаєтеся на машинах.
Люблю машини.
Їхній звук.
Як він пронизує.
Так.
Його вібрацію.
Мій «Кантрі Сквайр» стоїть
на тому боці вулиці.
Гаряча штучка.
Серйозно?
- Швидка? - Дуже.
Хвилиночку. Що ви за дівчина?
Та, що любить запах мокрого бензину.
Паленої гуми.
То ви якась збоченка, чи що?
Так, бо вийшла за тебе.
- Привіт, Ґере, як справи? - Дещо важливе.
Привіт, Лі.
Він не має такої упевненості з банками, як ви.
Я щодо цього не впевнений...
Як вони це випустять?
- Доне, що відбувається? - Я не знаю.
Вітаємо, містере Форд.
- Доброго дня, містере Форд. - Радий вас бачити, сер.
Зупиняйте, містере Бібі.
Джоне!
Усім припинити роботу.
Чуєте?
Це звук банкрутства
компанії «Форд Мотор».
У 1899 році мій дідусь, Генрі, їй-богу, Форд
йшов додому з «Едісон Іллюмінейшн» після подвійної зміни.
Він замислився.
Того ранку в нього з'явилася ідея, що змінила світ.
Якою буде його спадщина через шістдесят п'ять років
та 47 мільйонів автомобілів?
Отримає під задній бампер від «Шеві Імпали».
Ось що мені від вас треба.
Ідіть додому.
А поки будете йти, замисліться.
Хто прийде до мого кабінету з ідеєю, не втратить своєї роботи.
Ті, хто пасе задніх,
хай лишаються вдома.
Для вас у «Форд» немає місця.
Шелбі!
Я тебе бачу. Прокидайся, друже.
- Агов! - Йди геть.
Давай. Ти зможеш.
Давай, малюче.
8.30 ранку, час до роботи.
Ходімо.
- Давай. Ходімо. - Йди геть.
8.30 ранку, друже, час до роботи.
Давай.
Привіт, Філе.
Привіт, Бобе.
Шелбі тут?
Важко сказати.
Шелбі, ти сьогодні рання пташка.
Рання пташка впіймає хробачка, Папс.
Гаразд, хто тебе непокоїть?
Є Ред Феріс і Білл Раштон.
Усі вони їздять на 327-их.
«Корвети». А Бондюран?
Бондюран? У нього й досі «Вошберн».
Містере Шелбі, можна автограф?
Номер 614.
- Дуже дякую. - Добре, заспокойся.
Ми ті корвети на сніданок з'їмо.
Ми легші, ми швидші, а як цього замало, - ми настирливіші.
Гей, тату, доки не почалися перегони,
відведи сина у школу гонщиків Віллоу Спрінгс.
Привіт, Філе. Ти сьогодні з нами полегше, друже.
Усе гаразд?
Згідно з параграфом 15.4, розділ 2б стандарту ТАКА,
усі машини класу AF повинні мати
багажник 50 на 30 на 15 сантиметрів.
Ваш багажник на закривається.
- Отже машина не відповідає стандарту. - Чекайте, що?
Отже, машину дискваліфіковано зі змагань у даному класі А.
Ні-ні, зачекайте. Можна питання?
Коли ви були ще хлопчиком, то мріяли про те,
що коли виростете, поїдете на славетну гоночну трасу Віллоу Спрінгс,
щоб контролювати дотримання параграфа 15.4, розділ 2б
стандарту ТАКА з об'єму багажного відсіку?
- Ну все. - Мріяли?
Я знімаю вас і вашу команду з цієї гонки.
Невже це Ленс Ревентлоу?
- Шелбі. - Як справи, Ленсе?
- Папс. - Привіт, Ленсе.
Це Дітер Восс. Керівник «Брумос Порше» у Джексонвілі.
Я знаю про містера Восса все.
У вас із «Абартом» видався ще той сезон, сер.
Ваші успіхи з «Коброю» теж помітні.
- Дякую. - Ваш Майлз справляє враження.
- Стежите за Майлзом? - Так.
Він був чемпіоном гонок АКСШ у 61 році. Переміг гонки у хмарах Пайкс-Пік.
Три роки поспіль був чемпіоном ТАКА в класі С
на колимазі «ЕмДжі», яку сам і зібрав.
Ми чули, що з ним важко.
Ви про Кена? Ні-ні. Він няшка.
Ленсе, скажи йому. Ти ж ганявся з Кеном.
Скоріше за ним, ніж із ним.
Брумос шукає пілота для нашої другої машини у Сібрінгу.
- Серйозно? - Як таке можливо?
Як думаєте, ваш Майлз упорається?
- Що ж, Кене... - Це так, друже? Агов!
Джиме! Він свою торбу і тобі в багажник пхає?
- Що? - Довільне порушення.
Панове, я на хвилинку.
Якщо чесно, Кен народився для Сібрінгу.
Тут нічого немає про мій багажник і твій гарний саквояжик.
Це правила ТАКА від 1962 року.
Можеш запхати собі цю наклейку у дуже глибоке місце.
Гей, Білле. У чому тут проблема?
- Машина не відповідає правилам. - Проблема в тому, що Білл - гівнюк.
- Багажник не відповідає вимогам. - Він не хотів.
- Хотів. - Серйозно, ні.
- Ні, він дійсно вважає... - Він тебе розігрує, Білле.
...що Білл - гівнюк.
- Я лише роблю свою роботу. - Стривай-но, Білле.
Знаю з власного досвіду... Послухай мене.
У таких речах завжди є золота середина.
- Розумієш? Кен перетнув межу. - А я лише роблю свою роботу.
Я розумію. Ти знаєш, який він у день перегонів.
Ти й сам знаєш. Ти не можеш дискваліфікувати нас через багажник.
Що?
Ви його бачили? Піднімає багажник.
Задоволений, Білле?
Білле, я все владнаю. Поговорю з ним.
Я з ним поговорю. А тобі гарного дня.
Народ, зголодніли? Завітайте у закусочну...
Чорт.
Бульдогу.
Знаєш, з ким я зараз розмовляв?
З Біллом.
- До цього. - Ні.
То був Дітер Восс.
Хто такий?
Керівник «Порше», Кене.
Маленька компанія з Німеччини. Може, ти чув.
Гаразд.
Хотів взяти тебе пілотом на Сібрінг. Але чув, що з тобою важко.
Я думав, ми однаково ставимося до німців.
Ти любиш програвати, Кене?
Що ти сказав?
Ти мене чув.
Я не програю.
Без спонсорів, Кене, у тебе не буде машини.
Наскільки я знаю, у всіх профі є машина.
Без машини не виграти ТАКА.
Якщо не виграєш, то програєш.
Зараз я тобі його в голову кину.
Ти привіз сина, щоб він побачив твою дискваліфікацію
чи невміння поводитися?
Чорт!
Я все зрозумів.
Пітер...
Чим можу допомогти, панове?
А Кен Майлз тут?
Ні.
Нам потрібно з ним поговорити.
Я його дружина.
Вітаємо на Віллоу Спрінгс 100 1963 року.
Дванадцять машин змагатимуться за першість на 40 колах.
Кене, що в тебе з вітровим склом?
Новий дизайн.
Схоже, час починати.
Машини пройшли коло розігріву.
З'явився зелений прапор,
і вони наближуються до лінії старту.
Ось так.
Чорт забирай.
Кен Майлз відстав.
Навчися їздити, йолопе.
Сумуєш за цим, Шелбі?
Привіт, Семе.
Виграв «24 години Ле-Мана», тоді виходиш із гри й продаєш машини.
У цьому немає сенсу. Хіба що чутки не брешуть.
І що ж це за чутки, Семе?
Що Керролл Шелбі покинув гонки, бо втратив сміливість.
Обжену тебе на наступному повороті, Бобе.
Гарна спроба, Бобе.
Кен Майлз робить гарний хід.
Залишається двадцять два кола, Філ Гілл і Ден Ґерні попереду.
Шалений день у Віллоу Спрінгс,
пілоти показали високий клас.
Залишається останнє коло з 40,
і ми наближуємося до фінішної прямої.
Ден Ґерні очолював гонку більшість...
Номер 18, Ред Феріс зійшов з траси.
І Ден Ґерні опиняється попереду, а механік Кен Майлз - за ним.
Тепер ти, Дене.
І вони долають останній поворот.
Ґерні й досі попереду, Кен Майлз дихає йому в потилицю.
Майлз шукає віконце.
Не зараз.
Давай.
Чи вдасться Ґерні стримати його на фінішній прямій?
Не зараз.
Ґерні його блокує.
Зараз.
Майлз виходить на узбіччя.
Класній хід, Кене.
Ідуть бампер у бампер.
Давай.
На фініші «Корвет» проти «Кобри».
Так!
Неймовірний фініш від Кена Майлза.
Це стало несподіванкою.
Він складний, але справу знає.
Привітаємо всіх оплесками за ці круті перегони.
За це можна підняти чашку чаю.
Поставлю чайника.
Застрибуй.
Я
Щ-А-С-Л-И-В-И-Й
Знаю точно, що я Щ-А-С-Л-И-В-И-Й
Папс, встав його в рамку.
Привіт.
Ми це зробили.
Що сталося?
Приходили з податкової.
Вони замкнули гараж.
Добре, Піті.
Пару років тому
ти казав, що в нас буде подушка.
Правильно.
Пару років тому.
Правильно.
Щоб було зрозуміло. Ми залишилися без штанів?
Зовсім.
Тобто цілком?
Тобто без копійчини. Взагалі без нічого.
Запаси, інвентар. Нічого немає.
Усі мої інструменти під замком.
Я щось придумаю.
«ФОРД»
У 1945 році
наші солдати повернулися додому.
Що вони зробили в першу чергу?
Зайнялися сексом.
Через сімнадцять років
їхні діти виросли.
Знайшли роботу.
Отримали ліцензії.
Але їм уже не хочеться їздити на старих машинах з 50-х років,
якими їздили їхні батьки.
Сучасній молоді хочеться блиску.
Хочеться привабливості.
Їздити швидко.
Панове,
настав час компанії «Форд Мотор» зайнятися гонками.
Ми вже займаємося гонками, Якокка.
«НАСКАР»?
Це регіональні гонки, сер.
У кіно чи в журналах
не побачити справжніх чоловіків у Вінстон-Сейлем.
Ви побачите
Софі Лорен,
Моніку Вітті.
Джеймс Бонд не їздить на «Форді», сер.
Тому що він дегенерат.
Бачите?
Хочу бути дегенератом.
Дайте мені хвилинку, сер.
Це так має бути?
Ти до чогось хилиш, Якокка?
Хвилинку, сер.
- Гаразд, досить. - Сер, зачекайте трішки...
Вимикай. Світло.
Лі, упродовж останніх трьох років
ти й твоя команда маркетологів
призвели до найбільшого падіння продажів у історії США.
Навіщо містеру Форду тебе слухати?
Бо ми думали не в тому напрямку.
«Феррарі».
Вони перемогли в чотирьох із п'яти останніх гонок «Ле-Ман».
Треба думати, як «Феррарі».
«Феррарі» за рік випускає менше машин,
ніж ми за день.
Ми на туалетний папір витрачаємо більше, ніж весь їхній оборот.
Хочеш, щоб ми думали, як вони?
Енцо Феррарі залишиться в історії як найвеличніший автовиробник усіх часів.
Чому?
Бо випустив найбільшу кількість машин?
Ні.
Через те, чим є його машини.
Перемога.
«Феррарі» перемагає у «Ле-Мані».
Люди прагнуть частки цієї перемоги.
Що, якби значок «Форд» означав перемогу?
І там, де це важливо,
для 17-річної молоді,
що має гроші в кишенях.
На це підуть роки.
Десятиріччя випробувань і розробок,
команда гонщиків, здатна перемогти «Феррарі».
«Феррарі» - банкрут.
Енцо витратив усе до останньої ліри на пошуки досконалості, і знаєте що?
Він досяг мети.
Але тепер він на мілині.
АРЕШТ
Кене, щоб мати роботу, не треба кидати гонки.
Думаю, що треба.
Я добре розважився. Але настав час годувати сім'ю,
стати дорослим.
Гараж не приносив прибутку. Тепер його прикрили.
Гонки теж грошей не приносять, та я й досі виграю.
Так, бо ти молодець.
Але я не можу грати за правилами.
Я людина не компанійська.
- Та не кажи. - І мені 45 років.
Правда думаєш, я змінюся?
Мені вже не розбагатіти. Я почав надто пізно.
Бо ти був на довбаній війні.
Якщо зупинишся, станеш нестерпним.
Годі ходити навкруги. Це кінець.
У цьому є свої плюси.
Тепер я можу погладшати, підрізати троянди та їсти пироги зі свинини.
«Феррарі»
Будь ласка, ніяких знімків.
- Розслабся. - Ти маєш зрозуміти.
Це все одно, що мафія би приїхала купити Статую Свободи.
Насправді, цілком навпаки.
Якщо про це дізнається преса, Фенджіо вибухне від злості.
Лі Якокка, «Форд Мотор».
Франко Гоцці, «Феррарі».
Журналісти?
Ні-ні, містере Якокка. Це наш фотограф.
Просто для історії.
Чотирилітровий двигун «Коломбо».
Одна людина збирає весь двигун.
Інша збирає трансмісію.
Усе робиться вручну.
Відділ гоночних автомобілів.
Лі.
Це він.
У результаті злиття наших компаній з'являться дві структури.
«Форд-Феррарі» на 90% належатиме «Форду»,
що контролюватиме все виробництво.
І «Феррарі-Форд», гоночна команда, що на 90% належатиме «Феррарі».
У межах цієї угоди «Форд» заплатить...
Перепрошую.
Йому потрібен час, щоб ознайомитися з цим.
Будь ласка.
Так, авжеж.
Я шукаю власника «Фіата»!
Аньєлі!
У мене для вас фотографії!
Так, це я.
Тобі є що сказати?
Контроль залишиться за Енцо.
Я купую компанію за 18 мільйонів.
Я все, дякую.
«Панове, лише одне запитання, що стосується моєї програми перегонів.
Якщо я захочу взяти участь у "Ле-Мані", а ви не захочете, щоб я брав участь,
то ми поїдемо туди, чи ні?»
У такій вкрай малоймовірній ситуації,
якщо ми не зможемо дійти згоди,
тоді, так. Тобто ні.
Ви маєте рацію.
Ви не поїдете.
«Ваша пропозиція глибоко
образила мене як конструктора, як чоловіка, як італійця.
Повертайтеся в Мічиган.
На свій великий і бридкий завод.
На свій великий і бридкий завод робити бридкі маленькі машини.
Передайте своєму свинорилому босу,
що його пихаті менеджери - нікчемні сучі сини».
Скажіть, що він не Генрі Форд.
Він Генрі Форд II.
Я зголоднів. Ходімо поїмо.
«ФІАТ» КУПУЄ «ФЕРРАРІ» Енцо зберігає контроль - «Форду» відмовили
Він нас обставив.
Старий Енцо не збирався нічого нам продавати.
Використав нас, щоб підняти собі ціну,
змішати з багном нашу компанію та образити наше керівництво.
Це від початку було поганою ідеєю.
Що саме він сказав?
Він сказав, що «Форд» робить бридкі й маленькі машини
на бридкому заводі.
Сказав, що наші менеджери - сучі сини.
А про мене?
Назвав вас жирним, сер.
Свинорилим.
Продовжуй.
Сказав, що ви не Генрі Форд.
А Генрі Форд II.
Мені потрібні кращі інженери.
Кращі водії.
Скільки б це не коштувало.
Ми створимо гоночну машину.
І зариємо того бісового макаронника на 30 метрів
під фінішною лінією «Ле-Ману».
І я хочу на це подивитися.
Вони йдуть. Давай.
Придурки.
Які ж ви нікчеми.
Вибачте, дівчата.
Чарлі!
Годі кидати петарди дівчатам під ноги.
Чорт забирай.
Мені з цим розібратися?
Я вже розібрався.
Прошу вибачити. Так, V-подібна вісімка на 4,75 літрів.
Ніфіга собі.
Ретельна модернізація «ЕйСі Ейса».
Жорсткіший задній диференціал відповідно до обертального моменту.
За скільки подолає 402 метри?
Я не кажу, що вона створена для дреґ-рейсингу,
але 402 метри долає за 13,6 секунди. Так.
- Це добре? - Дуже добре.
Він ту саму машину продає цього тижня вже втретє.
Готівку приймаєте?
Готівка піде.
Вітаю, ви щойно купили спортивну машину.
Класно.
Слухайте, я зараз...
Філе!
Я передам вас своєму колезі.
Він вам допоможе.
Філ, Вайатт.
- Привіт, Вайатте. - Вкраду його лише на хвильку.
Візьми гроші.
Та нізащо не видавай машину.
Це машина Джеффа Блітцера.
А ще Френка Коллінза і Стіва Макквіна.
Чорт, про Макквіна я забув.
Доброго ранку.
Чим можу допомогти?
Керролл Шелбі?
Можливо.
Лі Якокка, «Форд Мотор».
А що з цим ключем?
З тим? Довга історія.
Зараз ми переживаємо чудові часи, Лі.
Неймовірні продажі, успіхи на трасі.
Я знаю, що винен «Форду» за останню партію двигунів...
Містере Шелбі, запевняю вас,
я тут не через гроші, які ви, ймовірно, винні «Форду» за деталі.
Ні?
Ні.
Добре.
Я прийшов на прохання містера Форда, Генрі Форда II.
Припустімо, гіпотетично
він хоче, щоб його компанія виграла «24 години Ле-Мана».
Ви один із небагатьох американців, яким це вдалося,
і мені цікаво,
що для цього потрібно?
Гіпотетично?
Гіпотетично.
Те, що гроші не куплять.
За гроші можна купити швидкість.
Ідеться не про швидкість, Лі.
Це не така траса,
де треба лише тримати кермо праворуч упродовж чотирьох годин.
Щоб перемогти в гонці, потрібна машина,
достатньо легка, щоб їхати 320 по прямій,
але достатньо потужна, щоб подолати 4800 км без перерви.
Не просто найкраща машина, що ви колись випускали,
але краща за ту, що Енцо Феррарі випустить того року.
І це ми тільки дійшли до старту. Проблеми починаються потім.
Усе гаразд?
Іди геть.
То ви кажете, що це непросто.
Лі, це навіть не траса.
«Ле-Ман» - це 13 кілометрів ґрунтової дороги.
Вузької, нерівної і вибоїстої.
Там немає ані ухилів на поворотах, ані відбійників.
І так 24 години.
Двадцять чотири години, Лі.
Тобто вночі.
Половина гонки триває в темряві. Нічого не видно.
Машини вискакують на тебе нізвідки.
Пілоти кружляють трасою, ллється кров.
Серед них може бути ваш друг.
Він може спалахнути.
Ви виснажені, голодні,
не пам'ятаєте свого імені та звідки ви.
І раптом розумієте, що женете 320 по прямій.
І якщо щось піде не так,
якщо якийсь гвинтик накриється,
кінець історії.
«Феррарі» знову переможе.
Як того року та позатого.
І два роки тому.
Так.
Це непросто.
То ви не вірите,
що компанія «Форд Мотор» здатна випустити найкращу спортивну машину в історії?
Думаєте, ми не в змозі виграти такі змагання?
Навіть із геніальним партнером?
Навіть якщо дамо безлімітний бюджет?
Я лише кажу, що перемогу не можна купити, Лі.
Але ви могли б купити хлопця, з яким у вас буде шанс.
Нова трансмісія, півосі, всі амортизатори,
викинути гуму та кузов, і готово.
У цієї кралі хоч щось працює?
Дзеркала відмінні.
Я ще здалеку помітив.
То що, ти просто гуляв і проходив поруч?
Бульдогу, у мене є до тебе пропозиція.
Ти будуватимеш авто, що поб'є «Феррарі»...
- Так. - ...разом із «Фордом»?
Разом із «Фордом»?
Точно.
І як надовго ти заклався?
Дві, три сотні років?
Дев'яносто днів.
Давай лише на мить уявімо собі це.
Навіть якщо забути про 90 днів.
Уявімо, що в тебе є всі гроші на світі
і весь на світі час.
- Мені це подобається. - Гаразд.
Думаєш, «Форд» дозволить тобі створити таку машину, як ти хочеш
і так, як ти хочеш?
Компанія «Форд Мотор»?
Ті хлопці?
Ти коли-небудь був у Детройті? У них армія юристів,
мільйони маркетологів, і всі вони захочуть із тобою зустрітися.
Вони захочуть сфотографуватися з великим Керроллом Шелбі,
цілуватимуть тобі зад, а потім повернуться у свої чудові офіси
і придумають нові способи обвести тебе навколо пальця.
Чому? Бо вони інакше не можуть.
Бо хочуть лизнути своєму босу,
який хоче лизнути своєму, а той - своєму.
І вони себе за це ненавидять.
Та в глибині душі
ще більше вони ненавидять
таких хлопців, як ти,
бо ти не схожий на них, ти думаєш інакше
і взагалі не такий, як вони.
Ініціатива від Двійки.
Він серйозний.
Вони вбухають купу грошей.
Не сумніваюся.
Знаєш чому?
Бо дехто, і я не скажу, хто саме,
дехто сказав їм, що це можливо.
Слухай,
цієї неділі у Кловерфілді вони запускають нового «Мустанга».
Оголосять програму гонок.
Просто приїдь.
Подивишся, послухаєш мою промову.
Я виголошуватиму промову.
Візьми з собою Пітера. Йому сподобається.
Добре, Шеле.
До зустрічі в неділю.
Тату, поглянь.
«Форд Мустанг». Як тобі?
Гадаю, це машина для секретарок.
Мені подобається.
Перепрошую.
Можеш так не робити?
Вибачте.
Це ваш син?
Так.
Попросіть його не торкатися фарби.
Ні-ні, Пітере.
Усе гаразд. Ви хто?
Лео Бібі, старший виконавчий віце-президент компанії «Форд Мотор».
Відповідаю за запуск нового «Мустанга».
Принаймні тепер ми знаємо, хто відповідальний.
Не зрозумійте мене неправильно, Ленні.
- Лео. - На вигляд фантастика.
Але всередині це відро з гайками,
яке причепурили, щоб ошукати публіку.
Я б порадив
здихатися рядного шестициліндровика та ідіотської триступінчатої коробки,
скоротити колісну базу, якимсь дивом зменшити вагу на півтони
і скинути ціну.
Тату.
І навіть тоді я б вибрав «Шеві Шевель».
А то в біса жахлива машина.
Як наші успіхи, Стіве?
Підлітаємо до Кловерфілду, містере Шелбі.
О, так.
Можна мені посадити цю пташку?
Ні, я серйозно. У 44-му я вилітав на «B-29» із Сан-Антоніо.
Ви жартуєте.
Ні.
Гаразд.
Керролле, що ти робиш?
- Він уміє літати? - Керролле.
Мій інструктор завжди казав:
Доне, зараз найкращий момент, щоб пристебнутися.
...«Коли війна скінчиться, зроби всім ласку, не літай».
Це було насправді.
- О ні. - Чорт.
- Чорт забирай. - Сідаймо.
Такої машини ви від Детройта не очікували.
Гаразд, ходімо.
Не залишишся, Кене?
Це ж кіт у мішку.
А ось і вони.
- Вони що, падають? - Боже мій.
Хто пілот?
Підозрюю, Пітере,
я його знаю.
У вас там усе гаразд?
О ні.
Ні!
- Тримайтеся. - Чорт!
Чорт.
Повірте, це як на велосипеді їздити.
Оце я розумію яскрава поява.
- Шелбі, ви молодець. - Оце так.
- Шелбі! - Чудово!
- Сюди! - Шелбі!
Як справи?
Можна ваш автограф?
Можна ваш автограф, сер?
Керролле, це Рой Ланн.
Старий Рой проєктує прототип у Англії.
Я знаю Роя. Радий тебе бачити, Рою.
Вітаю в нашому дурдомі, Шелбі.
Тут зібралося все керівництво «Форду».
Про це пізніше.
Привіт, містере Ліндберг.
Подобається? Привіт, Пітере, як справи?
- Містере Шелбі. - Радий тебе бачити.
Ви створюєте машину, що переможе «Феррарі»?
У «Ле-Мані» ми точно візьмемо участь.
І якщо першими перетнемо фінішну лінію, тоді переможемо.
Керролле, дозволь представити Лео Бібі, старшого віце-президента «Форд Мотор».
- Так. Дуже приємно, містере Бібі. - Дякую, що прилетіли.
- Це Кен Майлз і його син Пітер. - Так.
- Ми знайомі. - Ми знайомі.
Так.
Правда?
Що ж...
Я пригощу Піті содовою.
Успіху з цими хлопцями, Шеле.
- До побачення, містере Шелбі. - Бувай, Піте.
Не хвилюйся, він залишиться.
Ви поспілкувалися в літаку?
Так.
Керролле, відійдемо на хвилинку?
Слухай, це лише формальність. Лише прикриття.
Має ж бути якийсь розумний діалог між тобою і...
сам знаєш.
Не знаю.
Групою.
Групою?
Старшим керівництвом, Керролле.
Щоб усім було зручно.
Я спантеличений, Лі.
Бо до цієї миті мені було зручно.
Поглянь туди, Керролле.
Що ти бачиш?
Знаєш, що бачу я?
Я бачу машину.
10000 рухомих деталей, які, сподіваюся, рухаються гармонійно,
і моя робота - дбати про це.
Моя робота - супроводити тебе.
Я тут, щоб помагати тобі, Керролле.
Але ти маєш мені довіритися.
- Вибач, Лі. - Керролле,
якщо ти мені не довіряєш, не виходь на сцену.
Зустрічайте, містер Керролл Шелбі.
Маю йти.
Що він сказав?
Він згоден із процедурою.
Дякую.
Якби мій тато був сьогодні тут,
він би попросив мене сісти
і залишити теревені хлопцям із університетів,
тож говоритиму швидко, як машини, на яких я їжджу.
Коли мені було 10, батько сказав:
«Сину, той, хто знає, що робити, дуже щаслива людина.
Тому що йому не доведеться працювати ані дня».
Таких не багато, але вони цінніші за золото.
І я не знаю, чи їм пощастило.
Небагато є тих, кому вдається знайти справу до душі.
Те, що їх захоплює з головою.
Якщо вони не можуть цим займатися,
це зводить їх з розуму.
Я сам такий.
І знаю ще одного чоловіка, що почувається так само.
Його звуть...
Його звуть містер Генрі Форд.
Так!
І разом ми будуватимемо найшвидші автомобілі у світі.
Ми ввійдемо в історію у Ле-Мані.
- Ходімо. - Що?
Мене звуть Керролл Шелбі.
Я створюю гоночні машини.
Ні. Що не кажи, я не згоден.
Ні.
Тридцять хвилин.
Я втомлений.
- Хочу прийняти ванну. - Тобі сподобається.
Довірся мені.
Тридцять хвилин. Встигнеш на м'ясний рулет із підливкою.
Тридцять хвилин.
Так.
Хай мені грець.
Щойно прилетіла з Англії.
Вона ще трохи сирувата.
Давай.
Цікаво.
Ну що?
Жахливо.
Навіть гірше.
Не тримає дорогу.
Третя швидкість зависока.
Обертальний момент не дістає до коліс.
Рульове управління хитке, бо перед погано прилягає.
А після 225 вона поводиться як...
Літак.
Так.
Хоче зірватися й полетіти на Гаваї.
Ще щось?
Секунду.
Ти вчора пізно повернувся.
Так.
Працював?
І ти нікуди не поїхав?
Що?
Я питаю, чи ти вчора кудись їздив.
Моллі.
Це просте запитання.
Я й відповів, хіба ні?
І якою була відповідь?
Щось сталося, кохана?
Що ти робиш?
Ти їдеш дуже швидко.
Правда? Серйозно?
Так, авжеж.
Чорт забирай! Що ти... Що це в біса таке?
Ти мені скажи, бо я не знаю.
Так, пригальмуй.
Моллі!
Будь ласка, пригальмуй.
Ти що, вбити нас хочеш?
- Я думала, ми таке любимо. - Яке?
- Чорт забирай! - Радість від перегонів. Так?
Ні-ні. Це не одне й те саме.
А мені подобається.
Гаразд.
Я тебе бачила, ясно?
Я бачила, як ти поїхав із Шелбі, а потім бачила, як повернувся.
Гаразд. Чорт. Але скинь...
А потім у тебе весь день був цей тупий вираз обличчя.
Моллі, пригальмуй. Це вже небезпечно.
Моллі, негайно натисни на гальма...
Ні, доки не розповіси, що відбувається.
Гаразд. Я їздив поглянути на машину.
- З Шелбі? - З Шелбі.
- Гоночну машину? - Типу.
Зараз буде поворот. Тримайся.
Ти забереш ногу з педалі?
Ні, бо люблю плинні спортивні лінії.
Пригальмуй!
Добре.
Шел запропонував мені роботу.
«Форд» хоче створити суперника для «Феррарі».
- Ти казав, що зав'язав. - Ну все. Гальмуй...
Я не погодився.
Пригальмуй.
Ти казав, що покінчив із цим.
- Я не розумію. - Сказав, будеш гладким і старим.
Гладким і старим.
- Я не розумію. - Ти так сказав.
Я не розумію. Тебе засмутило те, що хотів зав'язати
чи те, що я оглянув гоночну машину?
Просто не бреши мені, Кене.
Не роби таємниці з того, що хочеш чи відчуваєш,
бо вважаєш, що так я буду задоволена.
Молл, я навіть не знаю, що я відчуваю.
Якщо погодишся,
то краще йому заплатити тобі цього разу.
Бо я не можу працювати ще більше й водночас ростити Пітера.
Ти знаєш, податкова забрала гараж. Але будинок я не віддам.
Платитимуть 200 на день.
Плюс видатки.
Ти зі мною жартуєш?
Але я ще не вирішив.
$200 на день?
Ти з глузду з'їхав?
Тільки поглянь. Це просто смішно. Ось.
Шел, вона хапає повітря.
Ось у чому проблема.
Після 140 вона забирає повітря, але не випускає.
Це все морда, кермом відчуваю.
Містере Майлз, якщо є якась проблема, комп'ютер усе покаже.
- Гаразд. - Чарлі,
принеси скотч і вовни.
Гаразд. Добре.
А тепер просто викинемо з неї все лайно.
Так, Папс?
Так, я згоден.
Ну ж бо, хлопці.
Що вони роблять?
Роблять твою машину швидшою.
Он там.
Повітряний потік застряг.
Я бачу. Нитки видуває вгору.
- Так. - Перед підіймається.
Чорт, він мав рацію.
Ця машина хоче їхати швидше. Я відчуваю.
Зменшимо вагу ще, втратимо міцність.
Минулого тижня викинув з неї 31 кілограм.
Це максимальна потужність для такого об'єму.
То постав більший двигун.
Куди я його поставлю? На дах?
Я зробив його на 23 кілограми легшим, ніж агрегат «НАСКАР».
Нові алюмінієві голівки блоку,
компенсатори, водяний насос, стулки.
Ми називаємо його Бестією.
Влучна назва,
але як умістити його, не змінюючи опорної рами?
Це було нелегко. Доброго ранку, панове.
Містере Шелбі.
То ви вже поставили його на «ДжиТі40»?
Боюся, що так.
Хай мені грець.
Авжеж, вона важка.
Проблема з маневровістю, особливо з гальмуванням.
- Можу показати дані. - Які проблеми?
Погано реагує на кермо.
Можна мені?
Лише на хвильку. Дякую.
Кене!
Кене, може, спитаєш у керівництва, перш ніж перевіряти...
Що він сказав?
Ми маємо спитати...
Авжеж.
Так!
Містере Шелбі, вітаю в Дірборні.
Що ви робите на гоночному треку?
Замастите свій гарний костюм маслом «Кастрол».
Хотів почути вашу думку з кількох проєктних рішень.
Щодо штату для «Ле-Ману».
Нічого собі підбірка.
Кен Майлз, Філ Гілл,
Кріс Еймон, Брюс Макларен.
Гілл напевно. Еймон і Макларен теж.
Щодо Майлза не дуже впевнений.
Нам подобається Річі Ґінтер,
Мастен Ґреґорі, Боб Бондюран.
Для цієї машини вам знадобиться найкращий пілот.
Який розуміє машину.
І це Кен.
Так!
Давай ще. Ще, моя крихітко.
Може, я не фахівець із гонок, містере Шелбі, але в людях розбираюся.
Майлз...
Він бітник. І вдягається відповідно.
«Форд» уособлює надійність.
Кен Майлз не такий, як «Форд».
Вйо!
Який рекорд кола, Берте?
1.58.
Тепер 1.50.
Бітник?
Цей чоловік висадився на розбитому танку на пляжі в Нормандії
і пройшов на ньому всю Європу до Берліна.
Бітник?
Знаєте, нещодавно Лі питав у мене:
«Чого не можна купити за гроші?»
Я скажу вам.
Справжнього гонщика для вашої машини.
І це Кен Майлз.
Хай там як,
для нас він надто справжній.
Керролле, дивіться ширше.
«Надто справжній?»
Що ви хочете сказати?
Він сам по собі.
«ЕйБіСі» братиме в нього інтерв'ю,
а йому може щось не подобатися,
мільйони глядачів дивляться,
ви впевнені, що він не скаже нічого зайвого?
Можете знайти собі прилизаного хлопчика,
навчити його крутити баранку, говорити завчені фрази.
Посадіть за кермо Доріс Дей, якщо хочете програти.
То ви з нами не згодні з цього питання?
Я кажу, що ви маєте мені довіритися.
Керролле, зважаючи на маркетинг, це просто неможливо.
Посадіть за кермо «Форда» відповідного хлопця, містере Шелбі.
Так роблять у «Форд».
Чергова перемога «Феррарі» у змаганнях,
а британський пілот Джон Сертіс робить останній поворот на своїй «Феррарі 312».
«Феррарі» перемогли.
Це перша перемога Сертіса з 64-го року.
Клинки. У нас клинки.
Добре.
Ідеально.
- 40? - Так.
- Привіт, босе. - Привіт, Дене.
- Босе, «Феррарі» щойно... - У тебе є паспорт?
Що це?
Підпиши тут. Візьми паспорт.
Поверни мені до п'ятниці. Фрості.
Хлопці, я їду в Францію.
Філе.
Кене, поговоримо?
Можна мені це взяти?
Привіт.
Знаєш, чому «Форд» назвав її «ДжиТі40»?
Чому вони додали «40»?
- Ні. - Правила. Розумієш?
Висота має бути 40 дюймів,
щоб відповідати вимогам до кліренсу.
Ані більше, ані менше. Перевіряють перед кожною гонкою.
Проблема в тому, що з такою висотою
під машиною з'являється надто сильний опір.
У нас є рішення.
Клинки. Ми обладнаємо підвіску клинками...
Ти не їдеш наступного тижня.
Ти не їдеш, Кене.
Поїдуть Макларен, Кріс Еймон, Філ Гілл
і Боб Бондюран.
Так вирішив «Форд».
На їхню думку, твій образ не підходить компанії,
тому ти не можеш представляти їх у гонках.
А якщо відкинути той факт, що ти створив їхню машину
і був би найкращим пілотом для неї...
Я перепрокладу маслопровід.
Якщо почне підтікати, може потрапити на сусідній диск.
Кене...
Скажи хлопцям, хай не женуть на світанку.
Трансмісія перегріється.
Кене, скоро починаються гонки. Хочеш послухати по радіо?
Ні, хіба що ти хочеш.
...гонки.
А ось і вони. «Мазераті» прямує до крутих поворотів,
та все одно це 2-а машина, за кермом Кріс Еймон.
На третьому місці номер 1 «Форд», за кермом Брюс Макларен.
Дивовижно швидкий старт «Форд ДжиТі».
2-а машина «Форд» долає коло за 3.43.4.
Гадаю, трохи зашвидко на цьому етапі гонки.
Зараз це надто швидко.
Вони женуть надто сильно.
Це вирішить остання година гонки, чи не так?
Можливо, але ймовірність такого фінішу
у гонці, що триває 24 години, вкрай низька.
Ще один «Форд» заїхав на піт-стоп.
Механіки заштовхують її у піт-лейн.
Прокладка голівки.
Це ж машина, а не космічна ракета.
На четверте місце опускається Боб Бондюран, номер 7.
Лідирує номер 20, Майкл Паркс на «Феррарі».
«Форд» на першому, другому, третьому. Як вам таке?
Явно, надто швидко.
Треба, певно, з повагою ставитися до механізму з...
Цікава новина. «Форд», що попереду, за кермом якого Річі Ґінтер,
зійшов з гонки через проблеми з трансмісією...
Трансмісія. Я ж їм казав бути обережніше.
...і його напарник Лоренцо Бандіні,
який минулого року був одним із переможців.
Хто там?
А ми повертаємося до вас у прямому ефірі з Ле-Мана, Франція.
«24 години Ле-Мана», «Гран-прі витривалості», 33-й сезон.
Що це ти слухаєш?
Якісь гонки у Франції.
Цікаво?
Я не дуже уважно слухав.
Однак, Філе, якось у 1933 році першість тричі переходила з рук у руки.
Це не зовсім шампанське,
але бульбашки є.
Дякую, Моллі.
КОМПАНІЯ «ФОРД МОТОР»
«ФОРД НЕСЕ ВЕЛИКІ ЗБИТКИ»
Між «Фордом» і «Феррарі» велика різниця.
Грейс.
Так, сер. Зараз запрошу.
Дякую.
Містере Шелбі, Містер Форд зараз вас прийме.
Добре.
Досі хочете ризикнути репутацією через цього хлопця?
Проходьте, містере Шелбі.
Містере Форд.
Панове.
Шелбі.
Назвіть одну причину, чому я не маю звільнити всіх винних у цьому паскудстві,
починаючи з вас.
Сер,
я саме про це думав,
коли сидів у вашій чудовій приймальні.
Поки я там сидів,
то дивився на цю червону папочку,
яка пройшла через чотири пари рук,
перш ніж потрапила до вас.
Авжеж, це без урахування десь 22 інших співробітників «Форд»,
які, певно, покрутили її в руках, перш ніж вона опинилася на 19 поверсі.
З усією повагою, сер, комітет не виграє для вас гонку.
Вам потрібна одна відповідальна людина.
Добра новина в тому, що навіть із усім баластом
нам удалося поставити містера Феррарі у вигідне для нас положення.
Невже?
О так.
Поясніть.
Що ж...
Звісно, ми не...
Ми ще не придумали, як входити в повороти.
Чи як не закипати.
Чи як триматися землі.
Багато що вийшло з ладу.
Насправді, не вийшли з ладу тільки гальма.
Чорт, зараз ми навіть не впевнені, чи фарба витримає всі 24 години.
Але на останньому колі
ми розігналися до 350 на годину на Мюлзанській прямій.
За всю історію гонок
старий Енцо такої швидкості ще не бачив.
Тепер він знає,
безсумнівно,
ми швидші за нього,
навіть без хорошого пілота
та з усіма комітетами.
І саме про це він думає,
сидячи в Модені, Італія
у цей самий момент.
Той чоловік наляканий до смерті,
що цього року вам може вистачити мудрості почати довіряти мені.
Тож так,
я б сказав, що «Феррарі» у вигідному для нас положенні.
На здоров'я.
Підійдіть.
Бачите там маленьку будівлю?
Під час Другої світової
звідти виїжджали три з п'яти американських бомбардувальників.
Думаєте, Рузвельт переміг Гітлера?
Подумайте ще раз.
«Форд Мотор» не вперше воює в Європі.
Ми тут не тільки папірці перекладаємо.
І в цієї компанії є тільки один голова.
Ви звітуєте йому.
Ви мене зрозуміли?
Так, сер.
Давайте, Керролле. Йдіть на війну.
Дякую, сер.
Ти мав рацію.
Трансмісія.
Вона перегрілася.
Три з п'яти вийшли з ладу.
На іншій зламався важіль.
Ми повернемося, Кене.
Цього разу мені дали «карт-бланш».
Подивився у словнику. Це «багно» з французької.
Знаю, вони все одно візьмуть нас за яйця,
щойно придумають як.
Що ж,
у мене морозиво тане.
Добре. Слухай, Кене.
Хочеш, щоб я вибачився?
Хочеш, щоб почав благати?
Не знаю. Можна спробувати. Побачимо, як воно буде.
Кене, мені прикро.
Серйозно.
Ти хоч уявляєш, якого лайна мені довелося наїстися,
щоб тільки підготувати машину до гонки?
Ні, не уявляєш. Бо ти не маєш з ними справи.
Не будь дитиною, Кене. У нас багато роботи,
машина сама себе не збудує.
Гаразд, добре.
Боже.
Іди-но сюди.
- Чортів продавець машин. - Чорт!
Іди сюди. Зараз я тобі дам.
Злізь із мене.
Упертий сучий син.
Боже!
- Ти схожий на... - Точно.
- Так, зараз. - Ти...
- Отримав? - Чорт!
Зараз я тобі влаштую.
Йди сюди.
Годі.
Моллі, люба.
Так, коханий?
Принесеш мені, будь ласка, содової?
Так, милий.
Ти будеш, Шелбі?
- Ні. - Так, дякую, Моллі.
Ні. Хай сам собі купить.
Тільки для мене.
І як надовго?
Принаймні три-чотири роки.
Так. У Ріверсайді.
Так. Дивізійний чемпіонат ТАКА.
Ти мені палець зламав.
Як це ти мене за руку щипнув?
Так. Я називаю це укусом лами.
Ти називаєш?
Де ти цього навчився? У дівчат-скаутів?
- Що? Хочеш повторити? - Тримайте.
Ти - янгол.
Дякую.
Будь ласка.
Так. Я збираюся в продуктовий.
Щось купити?
Морозива.
Було б чудово морозиво
й хліб.
Добре.
Мені нічого. Дякую.
Дякую, Молл.
Досі приймаєш їх для серця?
Ні, просто вони дуже смачні.
- Хрін тобі. - Йди до дідька.
Давай. Вйо.
Філе! Це тобі, друже.
Діне, давай сюди.
Ну?
Досі є затримка, коли тисну на газ. Позбудьмося вакуумних ланцюгів.
Чарлі, дістань карбюратор «Голлі». Переробимо дросельну заслінку.
До Дайтони три тижні,
а машину й досі гойдає.
Гальма гріються.
Це вже зовсім інша справа.
Гаразд, Піті, давай покатаємося.
Що ти робиш?
Бачиш ту тріщину? Це мій маркер восьмого повороту.
Навіщо? Щоб пригальмувати?
Легенько пригальмувати й перемкнути швидкість.
Але ж ти їхатимеш 240 кілометрів на годину.
Так.
Як же ти її побачиш?
Швидкість велика, та коли машина прискорюється,
все інше уповільнюється.
І ти бачиш не так.
А ось так. Ясно?
І тоді бачиш усе.
А інші маркери ти бачиш?
Авжеж.
Їх багато.
Так, бо не можна весь час їхати на повній швидкості, так?
Правильно. З машиною треба лагідно.
Ти відчуваєш, як бідолашна під тобою стогне.
Якщо хочеш довести механізм до межі,
і щоб він не розвалився,
потрібно добре відчувати цю межу.
Подивись туди.
Он там ідеальне коло.
Ніяких помилок.
Кожне перемикання швидкості, кожен поворот
ідеальні.
Ти бачиш?
Здається, так.
Більшість не здатні.
Більшість навіть не знають, що вони там є, але це так.
Вони там.
Хочеш морозива?
- Так. - Добре.
То ходімо.
- Знаєш, що це за маркер? - Який?
Так ось же. Потягни за палець, дізнаєшся.
Коли він буде тут?
Ми міняємо пілотів кожні чотири години, тож за 10 хвилин.
Ні, хвилинку.
То ви кажете, що тепер Бібі головний на 100%?
Так, і він не хоче бачити Майлза.
Послухайте, для нього це особисте.
І так, він здатен завдати вам клопоту.
Він із Двійкою летить туди завтра.
Скаже тобі про це особисто.
Він сподівається лише на те, що ти вийдеш із себе.
Настав час відпустити це. Ти не можеш усе зіпсувати.
Не через одного хлопця.
- Авжеж можу. - Але чому?
Бо поки ми тут розмовляємо, він там працює.
Чорт!
У нього гальма не тримають.
Відпусти педаль!
Керролле?
- Витягніть його! - Пітере!
Іди. Зайди всередину.
Сиди там.
- Дістаньте Кена! - Кене!
Витягніть його!
Он він!
Кене!
Я його бачу.
- Кене! - Ходімо.
Гальма.
Давай просто вирвемо чортів двигун. Так?
Якщо його не зупинити, нам він ні до чого.
Гальма б витримали довше, якщо їхати дещо повільніше.
Хіба це не позбавляє сенсу додавання потужності?
Я думала, головне - виграти бісову гонку.
Може, ми могли б спроєктувати новий вузол.
Замість міняти на піт-стопі колодки,
переставлятимемо всю гальмівну систему.
Разом із ротором.
Ставитимемо новий.
Чекай, Папс,
а це дозволено?
Не знаю. Я не читаю французькою.
Що ж,
гальма є «запчастиною», як і всі інші, так?
Запчастини міняти можна.
Так. А чи буде в нас на це час?
Ще не знаю, Чарлі.
Я відвезу його додому.
Добре.
Розберися з цим лайном.
Розберуся.
Ви коли-небудь були в пожежі?
Ні, зі мною такого ніколи не траплялося.
Але костюм вогнетривкий, бачиш?
Він захищає від опіків.
Так.
Але Льюїс-Еванс помер від опіків на Марокканському гран-прі.
На ньому був вогнетривкий костюм.
Так, але...
Просто він застряг.
Не міг дихати.
Якщо можеш вилізти з машини, все буде добре.
Тато виліз.
- Авжеж. - Пітере!
Бувайте.
До зустрічі.
- Ти як, нормально? - Так.
Що з тобою?
І не кажи, що це через гальма чи те, що я там ледь дуба не врізав.
Якісь проблеми з керівництвом?
Усе під контролем.
Тоді що?
Пам'ятаєш нашу розмову про те, що я роблю своє, ти - своє?
- Це моя справа. - Серйозно, Шеле...
Довірся мені, Кене.
У тебе є план?
Навіть не сумнівайся.
Хороший?
Дуже ризикований.
Наскільки?
Надзвичайно.
Це вже щось.
Радий, що ми поговорили.
Коли завгодно.
Містере Форд, оце так несподіванка.
Вибачте, що не попередив, містере Шелбі,
та коли чоловік платить дев'ять мільйонів доларів за автомобіль,
він має право хоча б його побачити.
Як на мене, цілком справедливо.
Шелбі, можна вас на одне слово?
Авжеж.
Сам на сам?
Так. Бажано.
Добре. Гей, Філе.
Проводиш містера Форда?
Містере Форд, це Філ Ремінгтон.
- Авжеж. - Ходімо в мій кабінет, Лео.
- Радий познайомитися, сер. - Філ.
Трохи розповім вам про вашу машину.
Ми зняли ваш маленький 289-й двигун
і поставили 7-літровий 427-й.
Хочу спочатку дещо прояснити.
Сподіваюся, що будь-які суперечки між нами можна списати
на природний темперамент у пориві гніву.
Я дуже це ціную, Лео. Чесно.
Мені випало повідомити вас, Шелбі,
що мене призначили виконавчим директором усієї гоночної програми.
І я сподіваюся, що це не викличе проблем між нами.
Запевняю вас, Лео, не викличе.
Гей, Керролле...
Керролле!
І яку максимальну швидкість має 427-й?
- Чом би нам її не випробувати? - Що?
Так, будь ласка, містере Форд. Сідайте. Давайте.
Хочете, щоб я...
Відчуйте швидкість дев'яти мільйонів доларів.
Гей!
Боже...
Відчиніть двері!
Гей, відчиніть двері!
Відчиніть двері!
Підтримайте мене, а ви візьміть за руку.
Боже, я собі яйця віддавив.
Наступну модель зробимо комфортною. Не хвилюйтеся.
- Відчиніть двері. - Вибачте, сер, одну хвилинку.
- Відчиніть двері. - Вони заїдають.
Готові?
Ім'я в центрі керма
мало б сказати вам, Шелбі, що я народився готовим. Газу.
Молодець.
А машина швидка, чи не так?
Відчиніть ці двері.
Ось так. Боже правий, містере Бібі.
З вами все гаразд, сер?
Боже мій!
О Боже мій!
Так, крихітко.
На цьому етапі незвичні як правило бруднять собі штани.
О Боже!
Містере Форд...
З вами все гаразд?
Містере Форд...
Усе добре?
Я навіть не уявляв.
Якби тільки мій тато
був живий, щоб це побачити.
Відчути це.
Це не така машина, якою може керувати хто завгодно.
Це точно.
Я навіть не уявляв.
Ви хочете взяти «Ле-Ман».
Якщо дійсно хочете зайняти перше місце, для цього потрібен Кен Майлз.
Саме вчасно.
Він знає цю машину,
бо допомагав мені її створити.
Шелбі, ви знаєте, що я вже призначив Лео Бібі директором із гонок.
Саме тому я зараз із вами говорю.
Дозвольте Кену Майлзу взяти участь у дайтонських гонках.
Якщо виграє,
поїде на Ле-Ман.
А якщо ні?
Компанія «Форд Мотор» отримає всі права на «Шелбі Амерікан».
З усіма тельбухами.
Назавжди.
Триває шоста година Дайтони 24,
і «Форди» домінують у списку лідерів.
Кен Майлз із «Шелбі Амерікан» утримує невелику перевагу
над Волтом Генсгеном на «Форді» «Голман-Муді».
Я так не думаю, Волте.
Ця гонка є випробуванням не тільки наших машин,
але й наших команд.
Як вам відомо, сьогодні виступає наша друга команда.
- «Голман-Муді». - Правильно.
Номер 95, Генсген пролітає передній овальний трикутник,
наближаючись до Кена Майлза.
Волт тисне надто сильно.
Викручує 7000 обертів на хвилину.
Вистав знак уповільнення.
Давай. Швиденько.
Усі «ДжиТі», що виступають сьогодні, під моїм безпосереднім керівництвом.
І, звичайно, підпорядковуються Генрі Форду II.
Пілоти, швидкість, стратегія
і навіть кількість обертів визначаємо ми.
Це вирішальний поєдинок біля трибуни між Кеном Майлзом і Генсгеном.
Генсген намагається обійти Майлза, що входить у перший поворот.
Майлзу нікуди дітися.
Генсген проходить і вириває лідерство, наближаючись до внутрішнього повороту.
Побий мене грім!
Ви це бачили?
З'явився застережний прапор.
Гонка триває. Ми досі в грі.
Давайте, хлопці, вперед!
- Давайте, хутко. - Він під'їжджає.
Хлопці, покваптеся.
Швидко, заміна шин.
Сюди. Давайте. Бігом.
- Заливаю паливо. - Монтувалка!
- Усе готово. - Усе перевірено.
- 36. 38. - Давайте!
Генсген сидить у нас на хвості.
Мені треба виїхати з піт-стопа раніше за нього...
Вона гріється, але, думаю, витримає.
- Палива мало. - Неси черпак.
Нагрілася.
- Увімкніть фари. - Відкотіть назад.
Допоможіть мені.
Привіт, Волте. Радий тебе бачити.
Так, виїду з цього піт-стопа, Шелбі, і більше ти мене не побачиш.
Не хвилюйся. В нас є дзеркала заднього виду.
Що стало з тим його «Мустангом»?
Ще не знаю.
Я можу викрутити більше шести тисяч, Шеле.
Я це відчуваю.
Чому вони роблять сервіс швидше за нас?
Бо в них довбана команда «НАСКАР».
- Серйозно? - Серйозно.
Давайте! Вперед.
У нас усе готово.
Довбана команда «НАСКАР».
Жени!
Хлопці, він уже поїхав.
Алло?
Та це ж моя Моллі. Привіт.
Привіт, милий.
- Мамо? - Що робиш?
Чай п'ю.
- Мамо, спитай у нього про гальма. - Звучить чудово.
- Іди спати. Вже 1.00. - Спитай.
Спати, негайно.
Я так розумію, він ще не спить.
Упевнена, слухає радіо.
Так.
Він просив спитати про гальма.
Гальма? Так. Ні-ні. Скажи йому, що вони поки що працюють.
Знаєш, Шелбі якось дивно поводиться.
- Форд виставив ще одну команду. - Кене.
- На «ДжиТі». - Кене.
Мабуть, якесь тупе корпоративне випробування. Не знаю.
Відпочивай, коли тільки можливо.
Вибач, кохана, що ти кажеш?
У тебе є лише кілька годин.
Я не дуже тебе чую. Вибач. Не чую.
Побажай мені успіху.
- Хай щастить. - Я люблю тебе, мила.
Після 23 годин гонок у Дайтоні
Волт Генсген за кермом біло-зеленого «Форда»
має впевнену перевагу над Кеном Майлзом із «Шелбі Амерікан»,
а решта команд залишилася далеко позаду.
У нас жодних шансів.
На цьому етапі Майлзу вже нічого не світить.
Двигун гарячий. Не можна крутити більше шести тисяч.
7000+ ЖЕНИ НА ПОВНУ
Супер.
Вона так може розвалитися.
Є тільки один спосіб дізнатися.
Я думав, ми не перевищуємо 6000.
Замовкни, Доне.
До кінця дайтонської гонки залишилися лічені хвилини,
триває запекла боротьба за першість,
коли «Форд» за номером 98 робить неймовірний фінальний ривок.
Що відбувається?
- Проривається вперед... - Він наздоганяє.
...на передній овальний трикутник, відчайдушні спроби Кена Майлза перемогти
можуть виявитися...
Давай!
Білий прапор! Останнє коло!
Майлз дихає в потилицю. Потужно.
Ось так, дівчинко.
Кен Майлз їде в потоці Волта Генгсена, що робить останній поворот.
Давай.
Якого біса?
Давай.
Добре.
Як тобі таке?
Чорт!
Так!
Кен Майлз перемагає в гонці і приносить славу «Шелбі Амерікан».
Ну як вам?
Надійність, сила...
Так, Лео.
Містере Форд, сер, ми перемогли.
Ми перемогли! «Форд» переміг у Дайтоні.
Нічого собі.
А яка команда, Лео?
«Шелбі Амерікан». Пілот Майлз.
Сучий син.
Добре.
Де він ходить?
Стривайте, я його бачу. Чекай.
Хтось загубив бульдога на пляжі.
Ні-ні. Давай.
Давай. Починаймо.
Хто-небудь, налийте цьому хлопцеві.
Привіт.
Бігом у ліжко. Що ти робиш?
Гуляка.
Я...
малював мапу, щоб спостерігати за тобою на «Ле-Мані».
Тільки поглянь.
Точна копія.
Справжній майстер, дуже точно.
Розкажи мені про трасу.
Ні, не можу, Піті.
Будь ласка.
Починаєш на лінії старту.
Так, але фактично стартуєш звідси,
бо на «Ле-Мані» треба добігти до своєї машини.
Абсолютно вірно.
Тож коли твій старий дошкутильгає
- і виїде... - Нікого не вдар.
Так, точно.
А тоді розганяєшся щосили до мосту «Данлоп»,
дорога йде під кутом від тебе, повз дерева до крутих поворотів,
а тоді женеш до «Тертр Руж».
Тут треба різко ввімкнути першу швидкість.
Швидкий прохід.
Не скидаєш швидкості, щоб вийти на...
Мюлзанську пряму.
Довга пряма дорога, засаджена тополями.
Найвища швидкість, 337 кілометрів на годину.
Скидаєш на третю, високі оберти.
Обороти - наші друзі.
Виходиш на максимальну дугу. Нехай машина сама тебе несе.
Через місток,
тоді бац!
Мюлзанський поворот.
Розганяєшся до Арнаж, а тоді через пагорб - до Білого дому.
Проходиш без помилок...
І це твої перші три з половиною хвилини
з 24 годин.
Ти не можеш пройти всі кола ідеально.
Я можу спробувати.
Гаразд.
Давай у ліжко.
Перед виїздом до Франції я тебе розбуджу.
Обіцяю.
Гаразд. Добраніч.
Де це? Готель «Сен-П'єр»?
Завтра знову буде дощ.
Тут завжди дощ.
Але на старті буде сухо,
тож як піде дощ, ми замінимо тобі гуму.
Так.
Було б розумно поспати, Бульдогу.
І тобі теж.
Я не за кермом.
Дуже прикро.
Чорт, мені ця команда не по зубах.
Піду прогуляюся до першого повороту.
Я так і думав.
Розраховував на це.
Кене.
Чезе.
Замінимо колір сидінь, так, Фросте?
Якби це був конкурс краси,
ми б уже програли.
Виглядає швидкою, правда?
Лише на вигляд.
У «Феррарі» розпочинатимуть Скарфьотті й Бандіні.
Ти їх зробиш.
Чотири хвилини, Кене. Чотири хвилини, друже.
- Пряма трансляція з Ле-Мана, Франція. - Мамо! Ходи.
Це найскладніша і найвиснажливіша автогонка.
Добре, йду.
«24 години Ле-Мана».
І машини вишикувалися.
Водіям зайняти свої місця.
- Ось вони, готові до гонки. - Он він.
Так, вони вишикувалися, згідно з тренуваннями.
Швидші машини від нас ліворуч.
Та ти жартуєш!
10-й номер, Біззарріні майже втратив контроль.
Це нічого.
Ви мали там чудовий вигляд, сер.
Що сталося з Майлзом?
Оце так лихо.
Ні.
Чортів негідник.
Після одного кола Бандіні на «Феррарі» на першому місці.
Де Майлз?
Чорт, де Кен?
Я не знаю.
Він заїжджає.
- Агов! Він заїжджає. - Фрості, він заїжджає. Ходімо.
Фрості, ходімо. Давай.
- «Форд» на піт-стопі після одного кола. - Думаю, справа в дверях.
Жорсткий старт для команди «Форда».
Довбані двері не зачиняються!
Гаразд, ми все виправимо.
- Давайте, хлопці. - Чортові двері!
- Спробуй так. - Нормально.
Шелбі, що в біса сталося?
Щось заважає в рамі.
Та ти жартуєш.
Хлопці, розійдіться.
Тікайте. Хвилинку.
Давай! Жени!
Він повернувся.
Давай.
Кен Майлз на «Форді» «Шелбі Амерікан» за номером 1 на десятому місці.
Неймовірне досягнення для Кена Майлза на «Форді» за номером 1.
- Давай, тату. Вперед. - Обганяє «Порше» 43.
Швидко опиняється у кращій 20-ці. Випереджає їх...
Кен Майлз на «Форді» встановлює новий рекорд кола.
Три хвилини 34 секунди.
- Так! - Кен Майлз показав результат 3.34.3.
Шелбі.
Він витискає з машини забагато. План був не таким.
Плани міняються.
Коло 3.34. Траса 13,45 кілометрів.
Хто скаже швидкість на годину?
Три хвилини, 31,9.
Ще один рекорд кола!
Середня швидкість 228,54 кілометри на годину.
Давайте, хлопці. Хутко.
Чай готовий, Кене.
Дякую, Чезе.
- З днем народження, старий! - Вітаю, друже. Класна гонка.
Швиденько, хлопці.
Швидка перевірка кузова!
Ти випередив Ґерні на три секунди.
Якби не профукав старт, був би попереду.
Витримаєш такий темп?
Чи витримає машина?
На шостому повороті сталася аварія.
Номер 18 і номер 26 зіткнулися.
Схоже, Людовіко Скарфьотті на «Феррарі» за номером 20 теж зійшов з траси.
- Так, бережіть голову. - Ось так.
Дякую.
Смачної вечері, сер.
Агов, Макларен заїхав на піт-стоп.
Містер Форд, мабуть, поїхав десь гарно повечеряти.
Що значить «мабуть»?
Буде дощ.
Ясно.
Заїжджає.
Заміна шин!
Перевірте їх.
Двигун гріється, Папс.
- Добре. - Вона нагрілася, друже. Вперед.
- Давай. - Молодець, Денні.
Шина.
Панель є.
Заміна.
104,5 градуси. Нормально.
Гаразд.
Заливаю пальне.
Задні шини зносилися!
Наливай пальне. Давай.
Замінити їх.
Передні поставили.
Усе готово.
- Можна їхати! - Давай!
Уперед!
Молодці, хлопці. Чудово.
Добра заміна, хлопці.
Мені потрібен хронометр.
ЗВІТ: 8 годин з 24
ПЕРШЕ, ДРУГЕ «ФЕРРАРІ»
Ви ж бачили?
Видатний автомобільний магнат
пересувається на гелікоптері. Дуже стильно.
Лоренцо Бандіні утримує перше місце за «Феррарі».
Спокійно, Дене. Тебе затискають.
Він витискає не на повну.
Полегше, Дене.
Трясця!
Ах ти ж козел.
Пішов ти!
Йолоп!
Ну що, покидьку, з'їв?
«Порше» за номером 58 та невідомий «Форд»
зійшли з траси біля Арнаж.
Давай, Кене. Давай.
Гарний хронометр.
Хочеш і собі? Італійський.
Кен Майлз на «Форді» за номером 1
і Бандіні на «Феррарі» 21
зійшлися в поєдинку проти стихії,
витискаючи зі своїх машин максимум, щоб дістатися повороту біля Білого дому.
А через дощ траса стала мокрою й слизькою,
і це позначиться на часі проходження кіл.
Так, сер?
Так, сер.
Добре, сер. Слухаюся, сер.
Гей!
Що ти в біса робиш? А ну віддай.
Недоумок.
Містере Шелбі...
Ось так.
Давай, дівчинко.
Давай.
Тепер тримайся.
Боже!
Трясця! Ну ж бо.
Наразі лідирує «Феррарі» за номером 21,
пілот Лоренцо Бандіні.
У нього гальма накрилися. Готуйтеся.
Схоже, Кен Майлз заводить «Форд» за номером 1
дуже повільно на піт-стоп. Можливо, у нього...
Заїжджає. Обережно, хлопці.
- Гальма. Вилетіли. Повністю. - Так.
Гаразд. Давайте.
Я тримав його. Майже обійшов.
Тепер він випередить нас ще на одне коло.
Давайте, ставте. Спочатку верхній важіль.
Давайте, швиденько.
Ну ж бо.
Спочатку верхній важіль.
- Обережно з гальмівним контуром. - Ставте гальма!
- «Форд» виконує заміну гальмівного вузла. - Вони міняють гальма.
Це займе якийсь...
- Я сказав обережно з гальмівним контуром. - Давай.
Швидше!
- Машина заїжджає. Обережно! - Джефе, треба швидше!
- Прокачай гальма, Джефе. - Ні-ні.
Це проти правил. Не можна нічого міняти.
О, ні-ні.
Покажи мені, де у вас написано, що не можна міняти систему,
- а вже потім дискваліфікуй. - Бульдогу, відійди.
- Негідник. - Заспокойся.
Це нелегально.
Покажіть мені, де у ваших правилах написано,
що не можна міняти верхній вузол.
Деталь - це деталь. Хай то гальмівний супорт, ротор чи верхній вузол,
і я можу замінити таку деталь, яку захочу.
Ми читали ваші правила.
Бандіні на піт-стопі.
Яка прикрість.
Здається, він порвав контур.
Він намагався не відставати від тебе.
Я не розумію італійської, але він незадоволений.
- Випускай мене вже, Папс! - Добре.
- Давай! - Майже готово, Кене.
- Як успіхи, друже? - Ще один оберт і готово.
Машина готова, Кене.
Слухай, ти ще можеш його випередити, але маєш обігнати його двічі.
Зрозумів. Обійти двічі.
«Форд» за номером 1 з пілотом Кеном Майлзом
знову на трасі, жене в потилицю Бандіні на «Феррарі» 21.
Цього не досить, Майлзе! Давай!
Він утратив темп.
Не може довіритися машині.
Давай, Кене. Я поставив тобі нові гальма.
Добре.
Навіщо ти сюди приїхав?
То погнали.
Ось так! Давай!
Це ще не все.
Він має випередити його ще на одне коло.
У нього піт-стоп на носі.
Спочатку треба наздогнати Бандіні.
Ах ти ж, вилупку.
Зробимо це ще раз.
Давай.
Моя ти дівчинко!
Боже мій!
Трясця!
Він це зробив. Ми попереду.
Ми ж попереду?
А що з Бандіні?
Де Бандіні?
Їм кінець. Усе.
«Феррарі» кінець.
Макларен на «ДжиТі» відстає на чотири хвилини.
Отже, Кен перший, другий і третій - всі «Форди».
Бандіні на «Феррарі» 21 залишив трасу.
Двійка летить.
Кен буде за півгодини. Розбудити його?
Ні, нехай спить.
- Дуже дякую. Дякую. - Неймовірно.
- Привіт. - Містере Форд.
Ми ще не перемогли, але...
Ви пропустили смачний обід.
А ось і він.
Розповідай, Лео.
У нас перше, друге й третє місце, містере Форд.
Хто попереду?
Г'юм, Майлз.
Знаєте, я тут подумав, містере Форд,
було б чудово, якби всі три «Форди» вишикувалися в ряд
і перетнули фінішну лінію одночасно.
Зустрілися й повернулися додому разом.
«Форд». «Форд». «Форд».
Не думаю, що ми це можемо, сер, але...
Чому?
Майлз на багато кіл попереду, Лео.
І що йому зробити, пригальмувати?
Так.
Містер Форд хоче, щоб Майлз пригальмував.
Хоче, щоб усі три машини прийшли на фініш одночасно.
Вважає, це буде історичною миттю для «Форду».
Вийде чудовий знімок.
Шелбі, Майлзу доведеться бути командним гравцем,
як і вам.
Ви йому скажете, чи це зробити мені?
Не наближайтеся до мого пілота. Йдіть.
Цього хоче містер Форд.
Ідіть уже.
- Він розраховує на відданість. - Давайте.
- Хлопці, давайте. - Добре, виглядає непогано.
Давай, Фрості.
Так, іду.
Ну ж бо, давайте.
Чого хотів Бібі?
Якісь дурниці?
Хочуть, щоб ти пригальмував.
Повтори ще раз.
Хочуть, щоб ти пригальмував.
Ти затьмарюєш їхню машину, Кене.
Ти на чотири хвилини випередив Макларена.
Двійка хоче, щоб три «Форди» перетнули фінішну лінію
разом: один, два, три.
Хочуть, щоб ти був командним гравцем
і допоміг зробити для них знімок.
Знімок. Це добре.
Це добре.
Кене, навіть якщо відмовишся від першості,
все одно будеш першим, хто переміг
на Сібрінгу, в Дайтоні й Ле-Мані за один рік.
Отримаєш потрійну корону.
Слухай, мені не вдалося...
Мені з першого дня не вдалося примусити тебе до порядку.
Як б ти не вчинив, я не проти.
Мені вибирати?
Тобі.
Двигун майже закипає, гальма ніякі.
Як пройшло?
Я про все подбав.
Машина готова, Кене.
Кене!
Машина готова, Кене.
На перших трьох місцях
залишилися самі «Форди»...
- Що він робить? - ...разом з Кеном Майлзом на «Форді» 1...
Пані та панове, якщо ви цього зараз не бачите...
Не відповідай.
Відійди звідти.
Кен Майлз на «Форді» за номером 1 демонструє,
чому він один із найкращих гонщиків на змаганнях «Ле-Ман»
завдяки своїм надзвичайним умінням.
Стежте за «Фордом» номер 1.
Він поб'є свій власний рекорд.
Помовч.
Зачекай.
Зараз.
Майлз!
Майлз.
3.30.6. Ще один рекорд.
Ще один рекорд кола за Кеном Майлзом...
Це ідеальне коло.
...він б'є власний рекорд, який фактично виводить на перше місце
«Шелбі Амерікан» і їхній неймовірний «ДжиТі40».
Кен Майлз на «Форді» номер 1 «Шелбі Амерікан» побив свій рекорд кола.
Три хвилини і 30.6 секунди.
Нехай їде на піт-стоп.
Негайно! Він вийшов з-під контролю.
Заводьте його на піт-стоп, доки він не зламав машину,
що не дійде до фінішу.
Заводьте його, Шелбі, або я подбаю, щоб вас вигнали з ТАКА і МАФ.
За кермом Кен Майлз, Лео.
До фінішу це його машина.
Щ-А-С-Л-И-В-И-Й
Я Щ-А-С-Л-И-В-И-Й
Я знаю, що це так
Ну ж бо, хлопці, де ви?
- Оце так видовище. - Що він робить?
- Кен Майлз дозволить... - Мамо, чому він уповільнюється?
...«Фордам» на другому й третьому місцях підтягнутися.
Три «Форди» перетнуть лінію фінішу разом.
Кен Майлз пригальмував. Чекав на них.
- Ось «Форди» вишикувалися в ряд... - Тату. Ні.
- Усе гаразд. - Тату.
Усе добре. Він їх поведе.
- Їх веде Кен Майлз на «Форді» номер 1... - Він поведе їх разом.
...явний лідер цієї групи
- і власник рекорду кола «Ле-Ман»... - Молодець.
- ...встановлено мить тому. - Молодець, Кене.
Так!
Погляньте на це.
- Молодець, Лео. - Ви теж, Доне.
Просимо зачекати,
триває перевірка остаточних результатів.
Будь ласка, поясніть, чому він не є переможцем,
якщо приїхав першим?
- Тому що Макларен починав здалека... - Що?
...тому він переміг.
Слухайте, це не нічия.
- Ні, тому що Макларен... - Макларен стартував з дальшої позиції,
і він каже, що він проїхав більше,
- тому й переміг він, а не Кен. - Так, відстань була більшою.
- Фігня якась. - ...тому він переміг.
Шеле! Зачекай!
- Де нічия? - Гей-гей.
Де бісова нічия?
Що?
- Сучий ти сину! - Гей, Шелбі!
- Ти знав! - Ні, не знав!
- Годі вже! - Відчепися!
Брюсе.
Класна гонка, друже. Вітаю.
Шеле!
Вони тебе ошукали, Кене.
Ось пояснення.
Хоч пілоти закінчили гонку разом,
Макларена визнали переможцем, тому що він стартував пізніше.
Якась технічна маячня.
Остаточні результати. «Форд» номер 2, пілоти Макларен і Еймон,
є переможцем.
«Форд» номер 1, пілоти Майлз і Г'юм, друге місце.
На третьому місці Бакнем і Гатчерсон на «Форді» номер 5.
Не треба було тебе просити.
Машини продають, так?
Ось чим вони займаються.
Ти обіцяв мені гонку.
А не перемогу.
А гонка була відпадна.
І машина відпадна.
Вона швидка.
Могла б бути швидшою.
7-літровий двигун - це добре,
але потрібна легша підвіска.
Я подумав про алюмінієвий сплав.
Це суттєва переробка, та якщо все вийде,
можемо скинути до сотні кілограмів.
То що ми в біса робимо тут?
Зараз я прийму душ, вип'ю чашку чаю
з сендвічем з шинкою та сиром.
І наступного року ми покажемо цим гадам.
У баку лишилося ще трохи палива.
Як тобі ті сотові панелі? Те, що треба?
Ще не знаю.
Вона дуже гарна.
Є поріг на 7000 обертів на хвилину,
коли все втрачає значення.
Машина стає невагомою.
Просто зникає.
Так!
Лишається тільки тіло,
що рухається крізь час і простір.
7000 обертів на хвилину.
Тоді це стається.
Ти відчуваєш, як воно наближається. Підкрадається до вуха.
З'являється питання.
Єдине питання, що має значення.
До машини!
«Хто ти?»
Ну як?
Фантастика. Дуже гарно.
Плавно й чітко.
Ніякої вібрації у коробці. Дуже потужна.
Ти й години на ній не проїхав.
Що можна сказати за одну годину?
Якщо взяти рівно сім, разом вийде 14.
Гей, Шеле.
Гей, Шеле, той хлопець у капелюсі
готовий купити два 427-мі.
Для себе й для неї. За повну ціну.
Вони прилетіли з Ґалвестона.
Будь ласка, вийди на хвилинку.
Що мені там робити?
Бути Керроллом Шелбі.
Розкажи щось, промов кілька чарівних слів.
Ти про що? Які «чарівні слова»?
Це значить,
вийди назовні й привітайся, щоб покупка була для них приємною.
Вони отримають довбані машини. Ось що вони купують, Філе.
Вони або хочуть купити, або ні.
- Я що, якась лялька? - Ні.
Чи я маю когось умовляти?
Минуло шість місяців, Шеле.
Шість місяців.
Іноді вони не можуть вилізти з машини.
Пітере!
Пітере, іди винеси сміття.
Містере Шелбі.
Привіт, Піте.
Я пам'ятаю той ключ.
Мій тато кинув ним у вас.
Так і було.
Чому?
Мабуть, я йому щось сказав.
Якось обізвав його.
Правда.
Хочете поговорити з мамою?
Хотів.
Я прийшов привітатися, провідати її і...
А тоді подумав, що іноді
від слів
немає користі.
Інструменти корисні, бо допомагають створювати й лагодити речі.
Тримай.
Дякую.
Твій тато був...
Він був вашим другом.
Так, був.
Так, сер.
І він вважав, що ти чудовий.
Пітере!
Треба мамі допомогти.
То чому стоїш? Уперед.
Бувайте.
Легенда для фанатів автоперегонів з усього світу,
Кен Майлз був внесений до Зали слави автоспорту.
Керолл Шелбі став одним із найуспішніших
та найвідоміших творців спортивних авто в історії.
Розроблений Шелбі та Майлзом автомобіль «Форд GT40»
вигравав Ле-Ман у 1966, 1967, 1968 і 1969 роках.
Дотепер це єдиний американський автомобіль
який перемагав на перегонах 24 години Ле-Мана.
Переклад: Руслан Поліщук, Deluxe