Hallo.
Du har været ude for en ulykke.
Jeg tilkalder en ambulance. Jeg skynder mig tilbage.
- Lig helt stille. - Nej... nej.
- Nej, hvad? - Jeg har ikke brug for en ambulance.
Jo, det kan jeg se, at du har. Jeg tilkalder en.
Så går jeg, før du når tilbage.
- Det kommer til at gøre ondt. - Muligvis. Men jeg er ligeglad.
Så går jeg ud fra, jeg heller ikke skal tilkalde politiet.
Det har du helt ret i.
Er der noget, du vil have?
Jeg vil gerne have en kop te med mælk.
Så må du komme med.
Jeg serverer ikke te på gaden.
Kan du gå?
Ja.
Jeg har oven i købet købt en kage.
Jeg vasker dit tøj.
- Ikke frakken. - Den lugter grimt.
- Det er min frakke. - Det er din frakke.
Hvad er der sket? Har du været ude for et røveri?
Jeg var selv ude om det.
Jeg er bare et dårligt menneske.
- Jeg har aldrig mødt et dårligt menneske. - Det har du nu.
Vil du tale om det?
Du ville ikke forstå det.
Prøv.
Jeg aner ikke, hvor jeg skal begynde.
Hvad laver den fjollede fiskekrog der?
Det er en flue. Jeg har engang fanget en fisk med den.
En ret stor fisk, sjovt nok.
Fluefiskeri går ud på at binde fjer og den slags på en krog -
- for at få den til at ligne noget, fisken gerne vil æde.
Og fordi fluen er let, skal linen være tung.
Så kommer der fart på kastet.
- Fisker du meget? - En smule.
Men jeg fanger ikke ret meget.
Da jeg var lille, var der en bog, som jeg elskede højt.
En gammel bog af Izaak Walton, der hed "Den fuldkomne fisker".
Det var en slags romantisk naturbibel for mig.
Måske ved jeg godt, hvor jeg skal begynde.
Men for at du kan forstå det -
- bliver jeg nødt til at fortælle hele historien, og den er lang.
Langt er godt.
Og moralsk, er jeg bange for.
KAPITEL ET DEN FULDKOMNE FISKER
For nu at begynde med maddingen så opdagede jeg min fisse som toårig.
Jeg var meget interesseret i mekanik som barn.
Bevægelsesenergi har for eksempel altid fascineret mig.
Og min veninde, som vi kan kalde B -
- var altid fuld af ideer.
At lege frø var en af B's klassikere.
- Joe, er alt i orden? - Øjeblik.
Er I færdige?
Så lad dem dog være, for fanden.
Jeg elskede min far højt. Han var læge.
Min mor hed Katherine. Min far kaldte hende Kay.
Hun var nok det, man kalder en kold kælling.
Hun sad altid med ryggen til, når hun lagde kabale.
Jeg hadede kabale.
I gymnastik klatrede jeg op ad rebet -
- og blev hængende i lang tid med rebet mellem benene.
"Fornemmelsen" kaldte vi det.
Jeg kan tydeligt huske det ord. "Fornemmelsen".
Måske er den eneste forskel på mig og andre -
- at jeg altid har forlangt mere af solnedgangen.
Mere spektakulære farver, når solen rammer horisonten.
Måske er det min eneste synd.
Hvorfor hævder du, at børn er syndige?
Ikke børn. Mig.
Jeg ser ikke synd nogen steder, men jeg er heller ikke religiøs.
Du har jo ikke hørt resten af historien.
Og jeg er i øvrigt heller ikke religiøs.
Hvorfor fører du religionens mest usympatiske aspekt -
- begrebet om synd -
- videre i et liv uden religion?
Jeg forstår ikke det selvhad.
Jeg sagde jo, at du ikke ville forstå det.
Nej, jeg...
Undskyld. Jeg holder mund.
Fortsæt bare.
Nervus pudendus.
Nervus dorsalis clitoridis.
Min far elskede at fortælle mig om træer og deres blade.
Han mente, det hørte med til almen dannelse.
Da asketræet blev skabt -
- blev alle de andre træer i skoven misundelige.
Det var langt det smukkeste træ.
Der var intet dårligt at sige om det.
Men da det blev vinter -
- og asketræet tabte alle sine blade...
... så lagde de andre træer mærke til dets sorte knopper, og så lo de.
"Se! Asketræet har haft fingrene i asken."
Se der.
Om vinteren kan man altid kende asketræet på dets sorte knopper.
Han holdt især af de barnlige pædagogiske historier, han fortalte -
- for at hjælpe mig med at huske det, jeg havde lært.
Jeg vidste, at han elskede at fortælle de historier -
- så indimellem lod jeg, som om jeg havde glemt dem.
Hjerteformede blade.
- Keder jeg dig? - Nej.
Jeg glæder mig bare til at høre, hvordan du får flettet fiskeri ind i historien.
Du kan begynde med fluen der. Det er en nymfe.
Den kan du snildt få flettet ind i din udredning om nymfomani.
En nymfe er et tidligt stadium -
- af et insekts liv.
Som ganske ung nymfe -
- lå det mig meget på sinde at slippe af min mødom.
Hopla.
Jeg kendte en fyr, J, som havde en knallert.
Derfor syntes jeg, han var ret avanceret.
Jeg var 15, og mine romantiske ungpigeforventninger var nok lidt høje.
Men han havde stærke hænder.
Jeg kunne godt lide hans hænder.
Hej.
Hvis jeg bad dig tage min mødom, ville det så være et problem?
Næ, det kan jeg ikke se.
Så...
Hvor skal jeg gå hen?
Den åndssvage karburator.
Jeg kan ikke finde ud af, hvad der er galt.
Det var ikke så godt.
Næ, så er der sgu ikke meget sjov ved at have en knallert.
Hvad med at tage trusserne af?
Han proppede sin pik ind i mig, og pulede mig tre gange.
Så vendte han mig om som en sæk kartofler...
...og pulede mig fem gange i røven.
Jeg har aldrig glemt de to ydmygende tal.
Tre og fem?
Det er Fibonacci-tal.
Det kan godt være. Det gjorde i hvert fald skideondt.
Jeg svor, at jeg aldrig ville gå i seng med flere.
Det holdt selvfølgelig ikke ret længe.
Nu tilbage til dit fiskeri...
Et par år efter var jeg hjemme hos B -
- og hun havde selvfølgelig en ny idé.
Finansieret af sin lillebrors sparegrise, som hun jævnligt tømte.
Vi tog tøj på, der senere blev kendt som "knep mig nu"-tøjet.
Ideen var en konkurrence.
Vi skulle tage toget.
B sagde, vi ikke behøvede billetter.
Den, der havde kneppet flest mænd, når vi nåede frem -
- vandt chokoladerne.
Må jeg lige afbryde?
Da I gik gennem toget, læste I jo floden.
De store fisk holder sig gerne ude af strømmen -
- for at spare energi og skjule sig for byttet.
Fiskenes skjulesteder i strømmen udgør et indviklet hierarki.
Topografien afgør, hvor de bedste steder er.
De største fisk vælger de bedste steder.
Smil og få øjenkontakt.
Skal du snakke, så stil -
- HV-? - Hv-spørgsmål for at undgå korte svar.
Resten går helt af sig selv. Ud på toilettet og knald med dem.
Hvad hvis det er klamt?
Så tænk på chokoladerne.
HV-AD? Hvad er klokken?
Ti.
HV-OR? Hvor kommer du fra?
Hjemmefra.
HV-EM? Hvem ved -
- hvor toilettet er?
Drej til højre, så kommer du til toilettet sidst i vognen.
Det er så smart indrettet -
- at hvis du drejer til venstre, kommer du også til et toilet.
Sidst i den næste vogn er der nemlig også et.
Jeg viser dig, hvor det er.
Det viste sig at være rystende nemt.
B kom hurtigt foran 5-3.
Hun havde helt ret. Se dem i øjnene og smil.
Men så stoppede det pludselig.
Fuldstændig ligesom når man fisker i en å.
Enten hugger ingen af fiskene, eller også gør de det alle sammen.
De går helt amok og bider på alle sammen.
Og pludselig stopper det igen.
Fiskene er mest bidevillige i begyndelsen af en byge -
- sikkert fordi det så føles trygt at svømme i åen.
De kan ikke ses oppefra, fordi der er krusninger på overfladen.
Men så kom der skub i det igen, bare lidt langsommere.
Jeg tror, jeg ved hvorfor.
Fluefiskeri har flere faser.
Hvis fiskene holder op med at bide på, går man videre til fase to.
I fase to efterligner man ikke bare et insekt, men et insekt i nød.
Man rykker uregelmæssigt i linen.
Så tror fisken, den står over for et såret og let bytte.
Så lader man fluen flyde hjælpeløst ned ad åen igen.
Efterfulgt af et par halvhjertede spring fremad.
Det kan gøres ret elegant.
- Er der noget galt? - Det er Betty.
Jeg har lige fået at vide, at hun er meget syg.
Er Betty et nært familiemedlem?
Det kan man godt sige. Hun er min dværghamster.
Dværghamster! Det mener du ikke.
Hvad skulle jeg finde på?
Jeg havde faktisk en dværghamster som barn.
- Som du var glad for? - Næ. Den var møgirriterende.
Dværghamster? Det var da værre, hvis det var et menneske.
Det må du ikke sige.
Jeg er meget glad for min hamster.
Det var ret kynisk sagt om Betty.
Jeg havde lavet buret rigtig fint til hende, da jeg fik hende.
- Blev Betty glad for det? - Betty blev helt vild.
En af naturens mest ligegyldige skabninger.
Valget af en dværghamster -
- kan godt have seksuelle overtoner.
Det forstår jeg nu, men det var ikke noget bevidst valg.
Vil du vise mig, hvor toilettet er?
Jeg skal pudse næse.
Vi var ved at løbe tør for emner, og B førte på point.
Det førte os til førsteklasseskupeen, hvor S sad.
Billetter, tak.
Tak.
D'damer? Billetter.
Altså...
- Min er vist blevet væk. - Måske.
Har du også tabt din?
Jeg har ikke købt billet til dit lortetog.
Det kører skidelangsomt. Vi burde have været fremme for længst.
Uanset hvad skal I have billet.
Det bliver £8 pr. næse.
Hov, jeg kom til at rive den i stykker.
Jeg betaler ikke for papirstumper.
- Her er en til. - Herligt.
Hov, den blev også væk.
Jeg får bare politiet til at inddrive pengene.
Tag den nu med ro. De unge damer er kommet af sted uden penge.
- Er det i orden, at jeg betaler? - Nej.
Behold pengene, så må politiet...
Vi havde faktisk aftalt, at jeg skulle betale. Det havde jeg bare glemt.
Javel. To førsteklassesbilletter -
- til to førsteklassesdamer.
God tur.
Billetter, tak.
Nu hvor har du været sød mod os -
- vil vi gerne være lidt søde ved dig.
Tak, men det behøver I ikke.
Det mener jeg.
Jeg har jo tabt.
Jeg giver dig fem ekstra point...
... hvis du får ham i nettet.
Jeg besluttede en kende desperat -
- at det eneste, der stod mellem mig og chokoladerne -
- var en utvetydig provokation.
Glimrende. Et tilskyndet hug.
Når alt andet slår fejl -
- kan en dramatisk provokation få en ellers passiv fisk til at bide på.
De reagerer instinktivt på den rette provokation.
Ikke en flue, men måske en wobbler. Helst knaldrød.
Den allerbedste kalder vi "Det Finske Våben".
Den såkaldte Rapala.
Du har købt en gave.
Ja.
Den er til min kone.
Du rejser på første klasse, og du købte billetter til os.
Hvorfor køber du så ikke en ordentlig gave til din kone?
Jeg kan se, den er fra stationen.
Jeg burde selvfølgelig have købt en bedre gave til hende.
Men jeg fik pludselig travlt med at komme hjem.
Hvorfor får en mand som dig -
- med et velordnet liv pludselig travlt?
Det er et familieanliggende.
Min kone og jeg er blevet enige om...
... at vi alligevel savner at have børn.
Hvis vi skal have børn, skal det være nu.
Min kone ringede i går og sagde -
- at hun havde ægløsning.
Alting tyder på, at hun er allermest frugtbar i aften.
Derfor har jeg købt en gave til hende på stationen.
Jeg skulle have en billet hjem så hurtigt som muligt.
Så kan jeg bedre forstå det.
Hvad forstår du?
Hvorfor du ikke ville knalde med os.
Det var ikke, fordi jeg ikke havde lyst.
Nej.
Nej, du må ikke.
Kom nu.
Du må ikke.
Du er skideliderlig. Men du ville ikke af med klatten.
Stop.
Oralsex blev altså, i lystfiskerterminologien -
- dit "Finske Våben".
Er det din eneste kommentar?
Hvad vil du ellers have, jeg skal sige?
At jeg har opført mig forkasteligt.
At mine handlinger allerede viser, at jeg er et forfærdeligt menneske.
Sådan opfatter jeg det ikke.
Jeg synes tværtimod, det var en fornøjelig og morsom historie.
Jeg har med fuldt overlæg udnyttet og såret andre -
- for at tilfredsstille mig selv. Og det antyder min historie indtil videre kun.
Men du fortalte historien muntert og morsomt.
Det eneste, du har gjort -
- ud over at give et par mennesker en uforglemmelig oplevelse -
- er at hjælpe S af med "klatten".
I ungdommelig hybris.
Jeg har læst, at sæden dør, hvis man holder for længe på klatten.
I værste fald degenererer den.
Takket være dig har hr. S og frue måske et sundt og velskabt barn nu.
Jeg opdagede min magt som kvinde -
- og brugte den uden hensyntagen til andre.
Det er fuldstændig uacceptabelt.
- Lille skat... - Du skal ikke kalde mig lille skat.
Nej.
Jeg mener bare -
- at hvis man har vinger, hvorfor så ikke flyve?
Ikke flere historier.
Nu skal du sove.
Nej, det her begynder at blive sjovt.
Jeg ved ikke engang, hvad du hedder.
Jeg hedder Joe.
Jeg hedder Seligman.
Det var sgu da et åndssvagt navn.
Det er jødisk.
- Du sagde, du ikke var religiøs. - Nej, men det var min oldefar.
Mine forældre gav mig navnet som en slags -
- sentimental association til jødedommen.
Men vi har altid været antizionister.
Hvilket ikke er det samme som at være antisemitisk -
- som visse politiske kræfter prøver at bilde os ind.
Seligman betyder "den lykkelige".
Er du så lykkelig?
Det er jeg vel.
På min egen måde.
Selv om jeg er typen, der klipper negle på højre hånd først.
Hvad betyder det? - Jeg deler mennesker op i to grupper.
Dem, der først klipper negle på venstre hånd -
- og dem, der først klipper negle på højre hånd.
Jeg har en teori om, at dem, der klipper negle på venstre hånd -
- er mere sorgløse.
De nyder livet mere -
- fordi de tager den nemme opgave først -
- og gemmer alt det svære til senere.
Hvad gør du?
Jeg tager altid venstre hånd først. Der er slet ikke noget valg.
Man skal gå direkte til nydelsen.
Når man er færdig med venstre hånd, er der kun højre hånd tilbage.
Det er den nemmeste, der er tilbage.
Jeg har aldrig tænkt på det på den måde.
Ja, man er aldrig for gammel til at lære noget.
Det er en rugelach.
En jødisk kage.
- Der har vi det sentimentale igen. - Men det er ikke bare en rugelach.
Det er en rugelach serveret med kagegaffel.
Efter min mening er en rugelach wienerbrød -
- som man ikke spiser med kagegaffel.
At servere den med kagegaffel er irriterende umandigt -
- for ikke at sige direkte feminint.
Men det ansporer mig da til at fortsætte historien.
Jeg har også kendt en, der spiste rugelach hver dag -
- næsten helt rituelt med kagegaffel.
Selv om vi springer lidt i tiden -
- må jeg fortælle dig om Jerôme.
Det næste kapitel rummer vist ikke en lige så direkte anklage mod min person -
- som resten af historien.
Kapitlet vil også glæde en sentimental sjæl som dig -
- fordi det rummer iagttagelser om emnet kærlighed.
KAPITEL TO JERôME
Må jeg fortælle dig noget?
- Ja. - Ja.
Det betyder måske ikke noget for dig -
- men det gør det for mig.
Jeg har aldrig fået orgasme før.
Har du ikke?
Du er min første.
Du aner ikke, hvor glad det gør mig.
Jeg elsker dig.
Du er min første.
Jeg bliver nødt til at sige -
- at det er der mange piger, der siger.
Togturen havde givet mig blod på tanden.
Så B og jeg grundlagde en klub, vi kaldte -
- "Den lille flok".
Mea vulva, mea maxima vulva.
B var den naturlige leder, fordi hun var den mest vovede.
Hun var opdraget i den katolske tro. Du kender vel til -
- den katolske kirkes skikke.
Interessant.
Blasfemisk, satanisk.
Musikken. Intervallet mellem B og F -
- er en Tritonus, djævleintervallet.
Det blev forbudt i middelalderen.
Støvsugeren fandt på det. Hun gik til klaver.
Støvsugeren?
Støvsugeren var god til slappe pikke.
Hun havde ligesom et vakuum i fissen.
Jeg tænkte nok, det var noget i den retning.
Det gik ud på at kneppe og retten til at være liderlig.
Vi onanerede sammen og sådan noget.
Men det var et oprør.
Vi måtte ikke have kærester. Ikke kneppe den samme mere end én gang.
- Hvad gjorde I oprør mod? - Kærligheden.
Kærligheden?
Vi svor at bekæmpe det kærlighedsfikserede samfund.
Jeg troede virkelig på vores lille flok, men det var jo naivt af mig.
Til sidst kunne end ikke den stærkeste forblive tro mod vores manifest.
3/5. Mit tredje samleje i denne uge igen med Alex.
Tredje?
Har vi ikke vedtaget, at vi knepper hver fyr én gang?
- Jeg tror ikke, du forstår Alex. - Det vil jeg heller ikke.
- Vores forhold... - Forhold? Der kan du bare se.
Du tror, du ved alt om sex.
Den hemmelige ingrediens i sex er kærlighed.
For mig var kærlighed bare begær med jalousi oveni.
Alt andet var det rene vrøvl.
Hver gang der bliver begået hundrede forbrydelser af kærlighed -
- bliver kun én begået af sex.
Det var lidt af en påstand.
Det styrkede bare mit ønske om at få en seriøs uddannelse.
Glasgow.
Aberdeen.
Hvad smiler du ad?
Jeg forestillede mig bare, hvordan du ville beskrive en uddannelse.
- Det er ikke noget at smile ad. - Jeg er helt med.
Hvad slags uddannelse fik du så?
Jeg begyndte at læse medicin ligesom min far.
Men jeg kunne ikke koncentrere mig -
- så jeg brugte mindre og mindre tid på studierne, og til sidst gik jeg ud.
I stedet begyndte jeg at søge job.
Det viste sig at være svært at få et job, der gav bare nogenlunde.
Jeg kunne ikke rigtig noget, så jeg havde ikke store forhåbninger -
- da jeg søgte en stilling som assistent på et trykkeri.
Fortæl mig lidt mere om din baggrund.
Uddannelsesmæssigt.
Da jeg gik ud af skolen, læste jeg medicin.
Men jeg blev ikke færdig.
Det virker nok lidt formålsløst at søge, men jeg har hårdt brug for et job.
Jeg har søgt overalt.
Jeg plejer ikke at ansætte folk, bare fordi de har brug for et job.
Har du nogen sekretærkompetencer?
Det troede jeg ikke var nødvendigt.
Troede du ikke, man havde brug for kompetencer til at blive sekretær?
Nej.
- Kan du åbne en konvolut? - Ja, det tror jeg godt, jeg kan.
Det glæder mig.
Jeg drøfter lige vores samtale med hr. Jerôme, min chef.
- Tror du, jeg har en chance? - Næppe.
En fuldstændig mangel på erfaring -
- er åbenbart fint til det her job. Det er dit.
- Betyder det, at jeg begynder i morgen? - Det gør det vel.
Godmorgen.
Ja?
Godmorgen. Jeg vil bare præsentere vores nye sekretærassistent, Joe.
Ville De sætte hende ind i arbejdet? - Det er den nye...
- Liz, må jeg bede om mere kaffe? - Naturligvis.
Hej.
Jerôme?
Din første kærlighed.
Du havde nok ikke regnet med, at jeg ville blive til noget, vel?
Og nu sidder jeg i direktørstolen hos M&J Morris Ltd.
- Det er ret overraskende. - Overraskende?
Det er et tegn fra Gud.
Jeg har tænkt på dig mange gange siden dengang.
Har du tænkt på mig?
Tja...
Det er egentlig min onkels stol, men han har vrøvl med maven -
- så han er på kurophold for at tage lange bade og drikke masser af vand.
Ingen ved hvor længe -
- så nu er jeg J'et i M&J Morris Ltd. Hvabehar?
Vi trykker kort, konvolutter og sådan noget fis.
Det er skideindviklet. Jeg fatter ikke en brik.
Skal jeg ikke vise dig rundt?
Liz? Der er du jo. Godt klaret.
Når du gør det godt, siger jeg "godt klaret, Liz."
Hvad hedder hun? "Godt klaret, Liz".
Godt klaret, Liz!
Bobby, hils på Joe. Han laver visitkort.
Den er stoppet.
Ja.
- Er der ikke en alarm? - Hvad?
- Er der ikke en alarm? - Nå jo. Godt tænkt.
Tænk engang. Du ser stadigvæk godt ud.
Nej.
- Nej. - Nej?
- Det går ikke. - Hvad går ikke?
Det her.
- Hvorfor ikke? - Du er ikke rigtig min type.
- Er det med den på? - Ja.
Godt.
Pis!
Giv mig din hånd.
Brandmandstag.
- Er du okay? - Ja.
- Hvorfor dyrkede du ikke sex med ham? - Det ved jeg ikke rigtig.
- Jeg har bollet masser af idioter. - Så fyrede han dig vel.
Nej. Hvis han havde fyret mig, ville han have tabt.
Ingen havde sat mig ind i mine opgaver -
- så jeg ryddede op for at gyde olie på vandene.
Godmorgen.
- Er der nogen, der har ringet? - Nej.
- Hvad har du lavet? - Jeg har ryddet op.
- Ryddet op? - Her var ret rodet.
Liz. Hun har ryddet op.
Det så jeg ikke.
Er du rigtig klog?
- Hvad skal jeg med te og wienerbrød? - Jeg tænkte...
Du skal ikke tænke. Det får du ikke løn for, vel?
Om igen.
Tag den med udenfor og gør det om.
Lige et øjeblik.
Kom ind.
- Har du lyst til te og kage nu? - Ja, hvorfor ikke?
Hvor fanden er min kagegaffel?
Jeg kan godt hente en, men jeg synes, det virker forkert.
- Umandigt. - Feminint.
Du må da indrømme, at en kagegaffel er et praktisk redskab.
En mellemting mellem en kniv og en gaffel.
Man kan holde kagetallerkenen med den ene hånd -
- og skære med den anden. Og så spise med gaflen.
Det er ikke feminint, men snarere småborgerligt.
Det siges, at bolsjevikkerne på deres hærgen igennem Rusland -
- skilte mændene fra drengene eller rettere borgerskabet fra proletariatet -
- ved at have en dreng med, og før de brændte et hus ned -
- sendte de ham ind for at sikre sig, at de havde kagegafler.
Det passer jo ikke.
Jeg har det ikke førstehånds.
Hej.
Vil du hjælpe mig? Det bliver pludselig helt beskidt.
Nu smitter dine beskidte fingre af.
- Måske skulle vi vaske dine hænder. - Det må vi hellere.
- Du må være meget dygtig. - Jo da.
Jerôme ville sige, at det var mig, der havde erklæret krig.
Han tog mig tit med til byen bare for at holde hans frakke.
Der. Bag ved den grønne bil.
- Den er ikke stor nok. - Jo, der er masser af plads.
- Jeg så selv, at der ikke var plads nok. - Der er masser af plads.
Nej.
- Må jeg prøve? - Dig?
- Jeg er vildt god til det. - Jeg har lige prøvet. Det går ikke.
- Der er ikke plads nok, okay? - Må jeg prøve?
Vil du prøve?
Hvorfor ikke?
Det var på det tidspunkt, at der skete en voldsom forandring inden i mig.
Pludselig kunne jeg ane en orden i rodet.
Det var meget, meget forkert.
Jeg ville være en af Jerômes ting.
Jeg ville samles op og sættes ned om og om igen.
Jeg ville håndteres af ham -
- efter et avanceret princip, som jeg ikke forstod.
Hans stærke hænder?
Det handlede ikke længere kun om hans hænder.
Det var, som om han var helt forandret.
Men det var han jo ikke, og det vidste jeg godt.
Jeg skældte mig selv ud, fordi jeg så ham i det nye lys.
Kærlighed gør blind.
Nej, det er værre.
Kærlighed forvrænger alting. Eller endnu værre.
Kærlighed er noget, man aldrig har bedt om.
Det erotiske bad jeg om. Jeg krævede det ligefrem af mænd.
Men den idiotiske kærlighed...
Jeg følte mig ydmyget af den.
Og al den uærlighed, den medfører.
Det erotiske går ud på at sige ja.
Kærlighed taler til de laveste instinkter indhyllet i løgne.
Hvordan siger man ja, når man mener nej, og omvendt?
Jeg skammer mig over det, jeg udviklede mig til.
Men jeg kunne ikke selv styre det.
- Ved du, hvad du er i færd med? - Nej, hvad?
Du forsvarer din personlighed. Jeg troede, du ville afsløre den.
Så begyndte jeg at gå tur igen.
Jeg gik tur i skoven.
Min barndoms skov.
Jeg gik altid den samme tur.
Til højre efter portbygningen.
Til højre igen ved asketræet -
- der har de smukkeste blade i hele skoven.
Og videre forbi en dame, der luftede sin puddel.
Og den gamle mand på bænken.
Billedet af Jerôme og hans skødesløse elegance trængte sig hele tiden på.
I den periode, når jeg var sammen med andre mænd -
- forbød jeg dem at røre ved min krop med deres hænder.
Inden længe holdt jeg helt op med at dyrke sex.
Jeg prøvede hele tiden at støde på ham.
Jeg fandt ud af, hvor han boede -
- men turde selvfølgelig aldrig ringe på.
I lang tid skrev jeg på et brev -
- hvori jeg erklærede ham min kærlighed.
Men der gik en hel måned, før jeg turde give ham det.
Undskyld, men er det her ikke Jerômes kontor?
Det glæder mig at kunne sige, at det her aldrig bliver Jerômes kontor.
Min nevø har afløst mig, mens jeg har været syg.
Er det et brev til ham?
- Ja. - Jeg skal nok sørge for, han får det.
Jeg kan ikke love hvornår, for han bliver væk i lang tid.
Hvordan de unge finansierer deres ubetvingelige rejselyst, er mig en gåde.
- Er han rejst? - Han er rendt af pladsen, ja.
Han fablede om at rejse verden rundt og er blevet gift og det hele.
- Gift? - Ja.
Stukket af med min sekretær.
Liz.
Hvad med dit job?
Jerômes onkel krævede lidt mere indsigt i forretningen.
Sluttede kærligheden så der?
Helt så enkelt er det ikke.
Det vender vi tilbage til, som de siger i bøgerne.
- Forsvandt Jerôme bare? - Ja.
Jeg forsøgte at beholde ham i tankerne -
- når jeg onanerede på toget blandt andre mennesker.
- Onanerede du i toget? På din plads? - Ja, selvfølgelig.
- Jeg lagde et puslespil. - Et puslespil?
Jeg fandt detaljer ved de andre passagerer, der mindede mig om Jerôme.
Men i længden kunne jeg ikke fastholde detaljerne ved ham -
- uanset hvor hårdt jeg prøvede.
Sådan er hukommelsen måske.
Man husker silhuetter. Det essentielle.
Det er ikke nødvendigvis skidt.
Når træerne står som vintersilhuetter, er de svære at kende forskel på.
Min far kæmpede bravt med sine bøger om flora og træer.
Faktisk -
- er det træernes sjæle, vi ser om vinteren.
Om sommeren er alting grønt og idyllisk, men om vinteren -
- træder grenene og stammerne frem.
Se, hvor krogede de er.
Grenene skal løfte alle bladene op i sollyset.
Det er én lang overlevelseskamp.
Min far overraskede mig ved at kalde de nøgne stammer -
- "træernes sjæle".
Så poetisk var han ellers sjældent.
Han sagde selv, at han foretrak de empiriske videnskaber.
Og efter Jerôme?
Jeg reagerede -
- vi kan vel sige aggressivt.
Hvordan?
Ved et optrappe min mandejagt.
Du kender dørene i supermarkedet, der åbner og lukker ved hjælp af en føler.
Sammenlign nu de døre med min fisse -
- og føj dertil en overordentligt følsom føler.
Takket være min følsomme døråbner kunne jeg videreudvikle -
- mine morfologiske studier fra blade til kønsdele.
Jeg indledte en rejse gennem det, man på børnebogssprog kunne kalde -
- "landet med de store, sorte pikke".
"Landet med de små, gule pikke" og så videre.
Mest af alt kæmpede jeg mig gennem et ukendt antal omskårne pikke.
Vidste du, at hvis man samler al den forhud, der nogensinde er skåret af -
- ville den nå herfra til Mars og tilbage igen?
Fru H.
KAPITEL TRE FRU H
Jeg havde efterhånden opbygget en anseelig kreds af mænd -
- og kunne ikke huske dem fra hinanden.
Skat, skal vi mødes?
Det er Fisher. Jeg ligger her og tænker på dig og det, du sagde.
Jeg er altså ikke vred.
Det er Rob igen. Det var fedt. Ring.
Jeg har lagt et par beskeder. Er alt i orden?
Jeg opgav hurtigt at huske på de forskellige forhold.
Det var umuligt.
Og umuligt at forudsige, hvad de ville høre.
Derfor fandt jeg på en metode.
Jeg lod tilfældet råde.
En ener gav et overdrevent kærligt svar.
En toer gav ét ikke helt så lidenskabeligt, men stadig positivt.
Og så videre til en femmer, der gav en afvisning.
En sekser gav slet ikke noget svar.
Hej, Eddie. Det er mig.
Jeg har tænkt meget over os, og det er altså slut. Farvel.
Metoden gjorde, at jeg ikke behøvede at tænke på de enkelte forhold.
Hej, Patrick. Det er Joe.
Det blev tværtimod helt uforudsigeligt -
- og det gjorde bare mændene endnu mere vilde i varmen.
Du er ret irriterende, så vi er færdige. Du skal ikke ringe mere.
- Det lyder ret anstrengende. - Det var det også.
Heldigvis havde jeg min lille trøstebog.
Når jeg havde brug for trøst -
- fandt jeg mit herbarium frem og kiggede på mine yndlingsblade.
Ask, bævreasp og lind.
Når man har at gøre med en større gruppe elskere som min -
- er der gerne forskel på deres egenskaber.
H var en klæbrig satan.
Gå nu. Jeg får middagsgæster.
- Han kommer ikke før klokken syv. - Nej.
Men det er også snart.
Elsker du mig?
A skulle komme klokken syv.
H skulle ud.
Jeg elsker dig for meget.
Du lover og lover, men nu ved jeg -
- at du aldrig forlader din familie for min skyld.
Det er sørgeligt, men det er dit valg.
Det er ikke nok for mig, at jeg ikke har dig helt.
Derfor kan vi ikke blive ved med at ses.
Farvel.
Hør her...
Hav et godt liv.
Skat, jeg er din.
Jeg er gået fra hende.
- Er han gået ind? - Ja.
Er døren lukket?
Hej. Undskyld.
Vi lovede ellers, at vi ikke ville gå med op.
Vi ville bare være sikre på -
- han var kommet godt frem, nu hvor han har truffet sin store beslutning.
Må børnene følge ham derind?
Her er hyggeligt.
Meget bohemeagtigt.
Åh, du skal jo have bilnøglen.
- Nej, jeg behøver ikke bilen. - Jo.
Han er glad for bilen.
Her.
- Tag den nu. - Jeg vil ikke have bilen, for fanden!
Vi tager bare bussen hjem.
Børnene kan lige så godt vænne sig til offentlig transport nu, ikke?
Deres levestandard bliver jo ikke den samme nu, men...
- Hvad er det? - En gave.
En pude, han selv har broderet.
- Hvem er den til? - Far.
Børnene må godt kalde deres far "far" her, ikke?
Hvis du foretrækker det, kan de også kalde ham -
- "ham" eller bare "manden".
Først ville jeg slet ikke lade nogen af jer se børnene -
- men så syntes jeg alligevel -
- at deres far skulle konfronteres med de små, hvis liv han har ødelagt.
Giv far din gave.
Det er en bil, den lille skat har broderet.
Det er ikke alle, der kan se det, men med hjertet kan man se meget.
Det vil du nok blæse på.
Er det i orden, at jeg viser børnene horesengen?
Det her påvirker trods alt også dem.
I vil se den, ikke?
Nu går vi ind og ser fars yndlingssted.
Kom, drenge.
Det er så her, det hele er foregået.
Prøv at indprente jer det her værelse. Især sengen.
Det får I gavn af senere i terapi.
Her sidder jeg og fabler om terapi uden tanke for, hvad det koster.
I må endelig ikke tro, vi kom for at tigge.
Undskyld.
Mor opfører sig fjollet.
Skal vi ikke få os en kop te?
Børnenes far vil godt have to stykker sukker i sin te.
Nu skal jeg. Lad nu mig.
- Hej. - Hej.
Nej, hvor er de flotte. Drenge, kom.
- Er Joe hjemme? - Det her bliver interessant.
Det er min søn. Se ham i øjnene.
- Jeg hedder Andy. - Er du ven af Joe?
- Har I kendt hinanden længe? - Ikke så længe.
Ikke så længe?
En trekant.
Hvor eksotisk og... frisindet.
På det punkt svigtede jeg.
Uden tvivl.
Drenge, nu skal I være vakse -
- og spørge af hjertets lyst.
Jeg håber nemlig -
- at I aldrig skal møde sådan nogle mennesker -
- eller opleve noget lignende igen.
Har I ingen spørgsmål?
Så begynder jeg, ikke?
Hvor mange liv tror du, hun når at ødelægge i løbet af en dag?
Fem?
50? Eller flere hundrede?
Det her er én stor misforståelse.
Drenge.
Jeg elsker ikke jeres far.
Det siger hun bare for at trøste os. Det ved I forhåbentlig godt.
For hvis det var en spøg...
Hvis det virkelig var en spøg, ville den være så ondsindet.
Så ondsindet kan ingen være.
At ødelægge 20 års sammenvævede følelser -
- er ingen spøg, at du ved det.
Nå, men...
Hvis tre er for mange -
- må syv være lidt af en udfordring for den skønne frøken.
Jeg har svært ved at forestille mig, at hun nyder at være ensom.
Vi må hellere se vores snit til at smutte -
- før situationen bliver grotesk.
Nej, kom tilbage!
Du vil ikke give din far dårlig samvittighed, vel?
Hvordan påvirkede den episode dit liv?
Ikke det mindste.
Ikke det mindste?
Nej. Man kan ikke lave en omelet uden at slå et par æg i stykker.
Sandt nok.
Nogle bebrejder den afhængige.
Andre har ondt af den afhængige.
Jeg var afhængig af begær, ikke af nød.
Ja, det siger du vel.
Det begær førte ødelæggelse med sig, hvor end jeg var.
Afhængighed kan føre til manglende empati.
Man kan ikke kæmpe med en løve og pudse næse på sine børn samtidig.
For mig var nymfomani afstumpethed.
Du er meget stædig.
Men hvad med dig selv? Hvordan havde du det med alt det her?
Havde du det godt eller dårligt?
Fru H havde ret i det med ensomheden.
Det ville være løgn at sige, den ikke havde været min faste følgesvend.
Selv om du var sammen med alle de mænd, følte du dig altså alene?
Jeg ville ikke have fortalt dig om det -
- men du har lokket mig i en fælde.
Det var en særlig følelse.
Hvor er det rædselsfuldt, at alting skal være så trivielt.
Som syvårig blev jeg opereret.
Det var ikke noget alvorligt, men jeg blev dog bedøvet.
Jeg havde fået noget beroligende -
- og havde det nogenlunde.
Men da jeg kiggede ind og så personalet gøre klar til operationen -
- var det, som om jeg skulle gennem en uigennemtrængelig port -
- helt alene.
Det var ikke bare, fordi jeg savnede min mor.
Jeg savnede vist ikke min far, selv om han var den søde.
Det var, som om jeg var helt alene i universet.
Som om hele min krop var fuld af ensomhed og tårer.
Må jeg stadig ikke have ondt af dig?
Skal vi fortsætte?
- Hvad læser du? - Jeg læser egentlig ikke.
Jeg er bare dykket ned i Edgar Allan Poe igen.
Ham kender jeg ikke.
Han var -
- en meget angstpræget mand.
Han led den skrækkeligste død.
Af noget, der hedder delirium tremens.
Det indtræffer, når et langvarigt alkoholmisbrug efterfølges -
- af pludselig afholdenhed.
Kroppen går i hyperfølsomt chok.
Man får gruopvækkende hallucinationer.
Rotter og slanger og kakerlakker myldrer op af gulvet.
Orme snor sig på væggene.
Hele ens nervesystem er i alarmberedskab -
- og man er i en evig tilstand af panik og paranoia.
Så svigter kredsløbet.
Men panikken og gruen bliver der, indtil man dør.
Jeg ved godt, hvad delirium er.
"En lang, mat, mørk og lydløs dag i høsten -
- mens skyerne hang tungt og lavt på himlen -
- havde jeg redet alene gennem en usædvanlig trist egn af landet.
Omsider, da aftenens skygger blev lange -
- befandt jeg mig inden for synsvidde af det melankolske Huset Usher."
KAPITEL FIRE DELIRIUM
Hej, far.
Hej, skat.
Hvordan går det?
Jeg har været oppe at skændes med mor.
Hun kommer ikke.
Du skal ikke skændes med hende.
Du ved, Kay lider af hospitalsskræk.
Jeg ved godt, hun ikke kommer.
Vi har sagt det, der skal siges.
Kay og jeg har taget afsked derhjemme.
Jeg vil slet ikke have, hun kommer.
Det kan jeg ikke acceptere.
Det bliver du nødt til.
Hun er en fej, dum kælling.
Nej, hun er ej.
- Nej, hun er ej. - Jo, hun er.
Det har du aldrig forstået.
Er du ikke bange?
Nej.
Hvordan kan du ikke være bange?
Jeg har set så mange dø.
Husk på, hvad Epikur sagde om ikke at frygte døden.
"Når vi er, er døden ikke -
- og når døden er, er vi ikke."
Jeg ved, hvad der sker.
Jeg ved også, hvor meget medicin lægerne har at byde på.
Så nej -
- jeg er ikke bange.
Smukke pige.
Smukke far.
Kay!
Kay...
Far.
Det skal nok gå.
Har du ikke lyst til at gå en tur?
Jeg skal nok blive hos din far imens.
- Bliver du her? - Ja.
Askeblade.
- Hvor har du fundet dem? - Ude i parken.
Det er virkelig skovens smukkeste træ.
Far, hvordan kan man kende det om vinteren?
Det har jeg jo fortalt 100 gange.
Jeg kan ikke huske det.
Da asketræet blev skabt -
- blev alle de andre træer i skoven misundelige.
Fordi...
... det var det smukkeste træ i skoven.
Det var det mest hårdføre.
Det var livstræet i nordisk mytologi.
Der var ikke noget dårligt at sige om det.
Og da alle de andre træer så asketræet -
- med dets sorte knopper -
- så lo de.
"Se. Asketræet har haft fingrene i asken."
Far!
Hvad er der i vejen, far?
Far, det er mig. Det er mig, far!
Hjælp!
Så, så. Rolig.
Så, så.
Tilkald lægen.
Så, så.
- Han skal fikseres. - Hvad gør I?
Hvad gør I ved mig?
Joe! Hvad gør I ved mig?
Joe!
Tag dig et pusterum.
Undskyld. Vil du hjælpe med at vaske...
Bare rolig.
Vi må lægge rent på.
Klar?
Da han døde, havde jeg ingen følelser tilbage.
Det kan jeg sandelig godt forstå.
Nej. Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
- Det var meget skamfuldt. - Skamfuldt?
Det forstår jeg ikke.
Jeg blev våd.
Jeg ved godt, du helst vil fremstille dig selv som ussel -
- og at du er overbevist om, at du er værre end alle andre.
Det bestyrker denne historie ikke.
Det er meget almindeligt at reagere seksuelt i en krise.
Du synes måske, det er skamfuldt -
- men litteraturen bugner af værre eksempler.
- Lytter du til musik? - Ja.
Det holder jeg meget af. Skal jeg finde et bånd?
Nej, der sidder allerede et i. Det vil jeg godt høre.
Det lytter jeg meget til for tiden. Men optagelsen er ikke fuldstændig.
- Hvad er det? - Bach. Fra hans "Den lille orgelbog".
"Ich ruf zu dir, Herr Jesu Christ."
Temaet var oprindeligt en salme -
- men Bach omarrangerede og pyntede lidt på den.
Han var polyfoniens mester, hvis du ved, hvad det er.
Nej, det ved jeg heller ikke.
Polyfoni stammer fra middelalderen. Det er et europæiske fænomen.
Det kendetegnes ved tanken om -
- at hver stemme har sin egen melodi -
- men sammen er de i harmoni.
Bachs forgænger, Palestrina, skrev mange værker -
- for flere kor på samme tid. En sand svælgen i polyfoni.
Efter min mening fuldendte Bach det melodiske udtryk og harmonien.
Også iblandet en temmelig uforståelig talmystik -
- sandsynligvis baseret på Fibonacci-sekvensen.
Den, der begynder med 0, og så kommer 1.
Sekvensen fremkommer ved, at summen af de to foregående tal giver det næste.
0+1 giver 1, og 1+1 giver 2 -
- og 2+1 giver 3, og 3+2 giver 5 -
- og 5+3 giver 8, og 8+5 giver 13.
Sekvensen er beslægtet med Pythagoras' sætning om det gyldne snit.
Man søgte en guddommelig metodik i kunst og arkitektur.
Lidt ligesom det med, at den Tritonus, I spillede i jeres lille klub -
- skulle være et djævleinterval.
Summen af talværdierne i Bachs navn er 14.
Det tal indgik ofte i hans værker. Det fiffige ved Bachs navn er -
- at talværdien af de enkelte bogstaver alle er Fibonacci-tal.
Det her værk har tre stemmer. En basstemme.
Andenstemmen spilles med venstre hånd.
Førstestemmen spilles med højre.
Den hedder cantus firmus.
Sammen skaber de tre stemmer polyfonien.
Den gængse opfattelse af en nymfoman er, at det er en -
- der ikke kan få nok, og som derfor dyrker sex med mange forskellige.
Det passer da, men hvis jeg skal være helt ærlig -
- så opfatter jeg det netop -
- som summen af alle de forskellige seksuelle erfaringer.
Og på den måde har jeg kun én elsker.
KAPITEL 5 DEN LILLE ORGELSKOLE
Eftersom musikken har tre stemmer -
- vil jeg nøjes med at fortælle om tre elskere.
Basstemmen er nem. Det er F.
F havde en rød bil, som han havde købt brugt.
Fordi jeg dyrkede sex med syv-otte mænd hver aften -
- gjaldt det om at have en stram tidsplan med præcise tidspunkter.
F var en god mand.
Hvis han havde tid kl. 22 -
- kom han altid ved 21-tiden og parkerede nede på gaden.
Jeg smilede altid ved synet af ham.
Jeg fik tit ondt af ham og gav ham en kop kaffe -
- mens jeg gjorde mig færdig med ham før.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg fortæller om F, men han indgød tillid.
Han vidste præcis, hvad jeg ville have.
Jeg vil gå så vidt som til at sige -
- at vi dyrkede en slags telepatisk sex.
Helt uden ord vidste han lige, hvad jeg ville have -
- hvor han skulle røre ved mig, og hvad han skulle gøre.
F's allerhelligste mål var min orgasme.
Så svarede svanerne med samme stemme.
Det gav ham privilegier, som ingen af de andre fik.
F var basstemmen.
Monoton, forudsigelig og ritualistisk. Uden tvivl.
Men også det fundament, der er så vigtigt -
- selv om det i sig selv ikke betyder særlig meget.
G var helt anderledes.
Den eneste, jeg måtte og gerne ville vente på.
Når han endelig kom, og jeg lukkede op -
- gik han ikke ind med det samme. Ligesom en kat heller ikke gør.
Når døren bliver lukket op -
- opfører den sig, som om den har masser af tid.
Men han var mere end en kat.
Han var mere en jaguar eller en leopard.
Han bevægede sig også sådan -
- og det tændte mig helt vildt.
Han bestemte. Sådan var det bare.
Selv om jeg var god til at styre den krævende logistik -
- at planlægge op til ti daglige seksuelle tilfredsstillelser -
- mens jeg passede et fuldtidsjob, blev jeg stadig grebet af tristesse.
Når der var et afbræk i mit travle liv, gik jeg en tur.
De gentagne gåture blev et billede på mit liv.
Monotont og meningsløst.
Nøjagtig som et dyr i bur bevæger sig.
I bund og grund venter vi alle på at få lov til at dø.
Nej, nej, nej.
Der er nogle helt urealistiske sammentræf i din historie om Jerôme.
Først ansætter han dig tilfældigvis som assistent.
Så går du tur i skoven og finder en masse billeder af ham -
- og så er han der tilmed.
Og som en gud trækker han dig så op gennem skyerne.
Gudfader bevares.
Jerôme havde været oppe at skændes med sin kone -
- der i vrede havde revet deres rejsefotos i stykker.
Det tror jeg altså ikke på.
Får du mest ud af min historie -
- ved at tro på den eller ved ikke at tro på den?
Du har ret. Måske er der en pointe.
Den hemmelige ingrediens i sex er kærlighed.
Tredjestemmen. Den hemmelige ingrediens.
Cantus firmus.
Fyld alle mine huller.
Hvad er der?
Jeg kan ikke mærke noget.
Tekstet af: Helle Schou Kristiansen Dansk Video Tekst