Haloo.
Olet satuttanut itsesi.
Kutsun ambulanssin. Palaan pian.
Älä liiku. - Ei... ei.
Ei mitä? - En tarvitse ambulanssia.
Tarvitset. Kutsun sen.
Häivyn ennen kuin ehdit takaisin.
Se sattuu. - Ehkä, mutta ei sen väliä.
Et varmaan halua poliisiakaan.
Olet oikeassa.
Haluatko jotain?
Kupin teetä, maidolla.
Tule sitten mukaan.
En tarjoile teetä kadulla.
Pystytkö kävelemään?
Joo.
Minulla on kakkuakin.
Pesen vaatteesi. - Ei takkia.
Se haisee. - Se on takkini.
Se on takkisi.
Mitä tapahtui? Ryöstettiinkö sinut?
Oma vika.
Olen huono ihminen.
En ole tavannut sellaista. - Nyt olet.
Haluatko puhua siitä?
Et sinä ymmärtäisi.
Kokeile.
En tiedä, mistä aloittaisin.
Miksi seinällä on typerä ongenkoukku?
Se on perho. Sain sillä kerran kalan.
Ison kalan, kumma kyllä.
Perhokalastajan koukussa on höyheniä.
Jotain, mitä kala haluaa syödä.
Kevyt perho vaatii vahvan siiman.
Se tuo vauhtia heittoon.
Kalastatko paljon? - Jonkin verran.
Mutta en saa paljon kalaa.
Pidin pienenä yhdestä kirjasta.
Izaak Waltonin "The Compleat Angler".
Kuin romanttinen luontoraamattu.
Ehkä minä tiedän, mistä aloitan.
Mutta jotta ymmärtäisit, -
pitää kertoa koko pitkä tarina.
Pitkä sopii.
Ja moraalinen, pelkään pahoin.
1. LUKU: TÄYDELLINEN ONKIJA
Syötiksi: Löysin pilluni 2-vuotiaana.
Minua kiinnosti mekaniikka.
Kineettinen energia kiehtoi minua.
Ja ystäväni, olkoon hän B, -
keksi aina uusia ideoita.
Klassikko oli leikkiä sammakoita.
Joe, onko kaikki hyvin? - Hetki.
Oletko valmis?
Anna niiden nyt olla.
Rakastin isääni. Hän oli lääkäri.
Äitini oli Katherine, isälle Kay.
Hän oli niin sanottu kylmä akka.
Käänsi selkänsä kun pelasi pasianssia.
Vihasin pasianssia.
Jumpassa kapusin köyttä ylös -
ja roikuin köysi jalkojeni välissä.
Me sanoimme sitä "tunteeksi".
Muistan sen sanan. "Tunne."
Minua ehkä erottaa muista vain se, -
että haluan enemmän auringonlaskusta.
Enemmän upeita värejä horisontissa.
Se on ehkä ainoa syntini.
Miksi väität lapsia syntisiksi?
En lapsia, vaan minua.
En näe syntiä, mutten ole uskovainen.
Et ole kuullut koko tarinaa.
Minäkään en ole uskonnollinen.
Miksi ottaa uskonnon ikävin puoli, -
synnin käsite, -
ja ulottaa se muuhun kuin uskontoon?
En ymmärrä moista itseinhoa.
Minähän sanoin, ettet ymmärtäisi.
Ei, minä...
Anteeksi, olen hiljaa.
Jatka.
Nervus pudendus.
Nervus dorsalis clitoridis.
Isä kertoi puista ja niiden lehdistä.
Hänestä se oli yleissivistystä.
Kun saarni luotiin, -
muut metsän puut kadehtivat sitä.
Se oli mitä kaunein puu.
Siitä ei voinut sanoa mitään pahaa.
Mutta talven tullen -
kun saarni menetti lehtensä...
...sen mustille nupuille naurettiin.
"Saarnin sormet ovat tuhkassa."
Näetkö?
Saarnin tunnistaa mustista nupuista.
Isä rakasti opettavaisia tarinoitaan -
joiden avulla muistaisin oppimani.
Tiesin, miten hän rakasti tarinoitaan.
Esitin välillä unohtaneeni ne.
Pitkästytänkö sinua? - Et.
Odotan, että saat kalastuksen mukaan.
Aloita tuosta perhosta, nymfistä.
Se sopisi tarinaasi nymfomaniasta.
Nymfi on varhainen vaihe -
hyönteisen elämässä.
Aika nuorena nymfinä -
minun piti päästä neitsyydestäni.
Hoplaa.
Yhdellä kundilla, J:llä, oli mopedi.
Minusta se oli aika hienoa.
Olin 15. Odotukseni olivat kovat.
Mutta hänellä oli vahvat kädet.
Pidin hänen käsistään.
Hei.
Olisiko ongelma viedä neitsyyteni?
Ei varmaan.
No...
Minne menen?
Perhanan kaasutin.
En keksi, mikä siinä on vikana.
Huono homma.
Se pilaa koko mopedin jujun.
Pitäisikö sinun riisua pöksyt?
Hän puski kalullaan kolme kertaa.
Käänsi minut kuin perunasäkin...
... ja puski viisi kertaa takaapäin.
Muistan ne nöyryyttävät luvut.
Kolme ja viisi?
Ne ovat Fibonaccin lukuja.
Ehkä. Se sattui ihan sairaasti.
Vannoin, etten haluaisi enää seksiä.
Se päätös ei kestänyt pitkään.
Mutta palataan kalastukseen.
Pari vuotta myöhemmin olin B:llä -
ja hänellä oli tietysti uusi idea.
Hän ryösti pikkuveljensä säästöpossut.
Laitoimme "panovaatteet" päälle.
Idea oli pitää kilpailu.
Lähtisimme junamatkalle.
B sanoi, ettemme tarvitse lippuja.
Matkalla eniten miehiä pannut -
voittaisi suklaakarkit.
Saanko keskeyttää?
Tehän tulkitsitte jokea käytävässä.
Isot kalat suojautuvat virralta -
piiloutuakseen saalistajilta.
Piilopaikoilla on mutkikas hierarkia.
Topografia määrää parhaat paikat.
Isot kalat valitsevat parhaat paikat.
Hymyile ja luo katsekontakti.
Jos on pakko puhua, -
kysele. Vaadi pitkiä vastauksia.
Loppu sujuu itsestään. Vessa ja pano.
Entä jos se on ikävää?
Ajattele suklaakarkkeja.
Mitä... Mitä kello on?
Kymmenen.
Mistä tulet?
Kotoa.
Kuka tietää, -
missä vessa on?
Tästä oikealle ja vaunun päähän.
Järjestely on niin kätevä -
että vasemmaltakin löytyy vessa.
Seuraavan vaunun päässä.
Näytän, missä vessa on.
Se oli järkyttävän helppoa.
B johti 5-3.
Hän oli oikeassa: Katso ja hymyile.
Mutta sitten se loppui.
Ihan sama kuin kalastuksessa.
Joko kala ei syö tai syö yhtä aikaa.
Kaikki syövät hulluna.
Sitten se yhtäkkiä loppuu.
Kala syö kevyen sateen alkaessa.
Silloin on turvallista uida virrassa.
Niitä ei näe, koska pinta elää.
Sitten se alkoi taas, hitaammin.
Taidan tietää miksi.
Perhokalastus on vaiheittaista.
Jos kala ei syö, tulee vaihe kaksi.
Imitoidaan hyönteistä hädässä.
Siimaa vedetään nykäyksittäin.
Kala luulee, että saalis on helppo.
Sitten annetaan perhon taas kellua.
Pari hyppäystä eteenpäin.
Sen voi tehdä hyvin elegantisti.
Onko jokin hullusti? - Betty.
Kuulin, että hän on hyvin sairas.
Onko Betty lähiomainen?
Niinkin voi sanoa. Kääpiöhamsterini.
Kääpiöhamsteri! Et voi olla tosissasi.
Minkä siinä mahtoi?
Minulla oli lapsena kääpiöhamsteri.
Oliko se rakas? - Ei, pelkkä riesa.
Kääpiöhamsteri? Ihminen surettaisi.
Älä sano noin.
Olen kiintynyt hamsteriini.
Se oli kyynisesti sanottu Bettystä.
Laitoin häkin nätiksi kun sain sen.
Tykkäsikö Betty siitä? - Hurjasti.
Yksi luonnon turhimpia olentoja.
Kääpiöhamsteri lemmikkinä -
voi sisältää seksuaalisia sävyjä.
Ymmärrän nyt. Valinta oli sattumaa.
Näyttäisitkö, missä vessa on?
Minun pitää niistää nenä.
Kohteet loppuivat ja B johti kisaa.
Ekassa luokassa istui S.
Matkaliput, kiitos.
Kiitos.
Neidit? Matkaliput.
Hupsan...
Taisin hukata sen. - Ehkä.
Hukkasitko sinäkin omasi?
En ostanut lippua paskajunaasi.
Meidän pitäisi olla jo perillä.
Matkalippu pitää silti olla.
Kahdeksan puntaa hengeltä.
Oho, revin vahingossa lipun.
Minä en maksa paperista.
Ota uusi. - Hyvä idea.
Hupsan, sekin katosi.
Poliisi voi kerätä maksut.
Rauhoitu. Neideillä ei ole rahaa.
Sopiiko, että minä maksan? - Ei.
Pitäkää rahanne. Poliisi hoitaa.
Minun piti maksaa, mutta unohdin.
Vai niin. Kaksi 1. luokan lippua -
ensiluokkaisille daameille.
Mukavaa matkaa.
Matkaliput, kiitos.
Kun sinä olit kiltti meille, -
mekin haluamme olla kilttejä sinulle.
Kiitos, ei tarvitse.
Tarkoitin sitä.
Olen jo hävinnyt.
Annan sinulle viisi lisäpistettä...
...jos saat tuon.
Päätin ehkä epätoivoissani, -
että minun ja suklaan välillä -
oli vain sen miehen provosointi.
Mainiota. Lisähoukutin.
Kun mikään muu ei auta, -
provosointi saa kalan syömään.
Ne reagoivat, jos ärsyke on oikea.
Ei perho, vaan punainen vaappu.
Paras on "suomalainen ase".
Niin sanottu Rapala.
Olet ostanut lahjan.
Niin.
Vaimolleni.
Ostit meille 1. luokan liput.
Mikset osta kunnon lahjaa vaimolle?
Tuo on selvästi asemalta.
Olisi pitänyt ostaa parempi lahja, -
mutta minulle tuli kiire kotiin.
Miksi sinunlaisellesi miehelle -
tulee yhtäkkiä kiire?
Perheasia.
Vaimoni ja minä päätimme...
Me kaipaamme lapsia.
Jos haluamme lapsia, nyt on sen aika.
Vaimoni soitti eilen ja sanoi, -
että hän ovuloi.
Tänään hän voi hedelmöittyä.
Siksi ostin hänelle lahjan asemalta.
Halusin mahdollisimman pian kotiin.
Nyt minä ymmärrän.
Mitä sinä ymmärrät?
Mikset halunnut panna meitä.
Ei siksi, etten haluaisi.
Älä...
Ei, älä.
Ei hätää.
Älä...
Sinua panettaa, muttet anna lastia.
Lopeta.
Suuseksi oli kalastustermein -
sinun "suomalainen aseesi".
Etkö sinä muuta keksi?
Mitä muuta pitäisi sanoa?
Että käyttäydyin huonosti.
Käytökseni kertoo, että olen kamala.
En ole sitä mieltä.
Minusta se oli hauska tarina.
Olen loukannut muita -
itseni takia. Kuulit vasta alun.
Sinä kerroit tarinan hauskasti.
Ainoa, mitä olet tehnyt, -
paitsi antanut ikuisia muistoja, -
on se, että vapautit S:n lastin.
Nuoruuden innossa.
Sperma kuolee, jos sitä pidättelee.
Tai mikä pahinta, heikkenee.
Kiitos sinun, S:llä on ehkä lapsi.
Löysin voimani naisena
Se on täysin sopimatonta.
Kulta... - Älä sano minua kullaksi.
En.
Tarkoitan vain, -
että jos on siivet, miksei lentäisi?
Ei enää tarinoita.
Sinun pitää nukkua.
Ei, tämä alkaa olla hauskaa.
En tiedä edes nimeäsi.
Olen Joe.
Minä olen Seligman.
Onpa naurettava nimi.
Se on juutalainen nimi.
Et ole uskovainen. - Isoisoisäni oli.
Vanhempani antoivat nimen -
sentimentaalisista syistä.
Olemme aina olleet antisionisteja.
Se ei ole sama kuin antisemitisti, -
kuten jotkut yrittävät väittää.
Seligman tarkoittaa "onnellinen".
Oletko onnellinen?
Kai minä olen.
Omalla tavallani.
Leikkaan oikean käden kynnet ensin.
Eli? - Jaan ihmiset kahteen ryhmään.
Vasemmasta kädestä aloittaviin -
ja oikeasta kädestä aloittaviin.
Jos aloittaa vasemman käden kynsistä, -
on kevytmielisempi.
He nauttivat elämästä enemmän, -
koska he aloittavat helposta -
ja säästävät vaikean myöhemmäksi.
Miten sinä toimit?
Vasen ensin. Turha sitä miettiä.
Suoraan nautintoon ensin.
Sitten on jäljellä oikea käsi.
Se tuntuu siinä vaiheessa helpolta.
En ole koskaan ajatellut asiaa noin.
Aina voi oppia jotain uutta.
Tuo on "rugelach". - Juutalainen kakku.
Sentimentaalista taas. - Enemmän.
Se on rugelach kakkuhaarukalla.
Minusta rugelach on leivonnainen, -
jota ei syödä kakkuhaarukalla.
Kakkuhaarukka on epämiehekästä.
Melkeinpä feminiinistä.
Mutta se vie tarinaa eteenpäin.
Eräs tuttu söi rugelachia joka päivä -
kuin rituaalina, kakkuhaarukalla.
Hyppäämme ajassa eteenpäin, -
mutta minun pitää kertoa Jerômesta.
Seuraava luku ei kritisoi minua -
kuten kertomukseni loppuosa.
Tämä ilahduttaa sentimentaalisia, -
koska siinä on huomioita rakkaudesta.
2. LUKU: JERÔME
Saanko kertoa jotain?
Toki. - Toki.
Joo. - Joo.
Ei ehkä tärkeää sinulle, -
mutta se on tärkeää minulle.
En ollut ennen saanut orgasmia.
Etkö?
Olet ensimmäiseni.
Todella mukava kuulla.
Minä rakastan sinua.
Olet ensimmäiseni.
Pakko myöntää, -
että aika moni tyttö sanoo samaa.
Junamatka kasvatti ruokahaluani.
B ja minä perustimme klubin nimeltä "Pieni lauma".
Mea vulva, mea maxima vulva.
B otti rohkeimpana ohjat.
Hän oli katolilainen. Tiedät -
katolisen kirkon tavat.
Mielenkiintoista.
Rienaavaa, saatanallista.
Musiikki. B:ja F:n intervalli -
on tritonus, paholaisen intervalli.
Se kiellettiin keskiajalla.
Imuri keksi sen. Soitti pianoa.
Imuri?
Imuri hallitsi löysät munat.
Hänen pillussaan oli tyhjiö.
Kuvittelin jotain sellaista.
Piti saada panna ja himoita.
Masturboimme yhdessä ja muuta.
Se oli kapinaa.
Yhtä kundia sai panna vain kerran.
Mitä vastaan kapinoitte? - Rakkautta.
Rakkautta?
Vastustimme fiksaatiota rakkauteen.
Uskoin laumaamme. Se oli naiivia.
Lopulta vahvinkin petti manifestin.
3/5. Viikon kolmas pano, taas Alex.
Kolmas?
Eikö yhtä pitänyt panna vain kerran?
Et ymmärrä Alexia. - En haluakaan.
Meidän suhteemme... - Suhde?
Luulet tietäväsi kaiken seksistä.
Seksin salainen ainesosa on rakkaus.
Näin rakkaudessa himoa ja epäluuloa.
Kaikki muu oli hölynpölyä.
Rakkauden nimissä tehdään rikoksia.
Vain yksi sadasta johtuu seksistä.
Aikamoinen lausunto.
Se vahvisti haluani oppia.
Glasgow.
Aberdeen.
Miksi hymyilet?
Mietin, miten koulutus sopii taruusi.
Ei se ole syy hymyillä. - Ei niin.
Millaisen koulutuksen sait?
Aloin lukea lääkäriksi, kuten isäni.
Mutta en osannut keskittyä, -
joten lintsailin ja lopulta lopetin.
Aloin etsiä töitä.
Hyväpalkkainen työ oli kiven takana.
En osannut mitään. Vähin odotuksin -
hain painotaloon sihteeriksi.
Kerro vähän taustastasi.
Koulutusmielessä.
Opiskelin koulun jälkeen lääkiksessä.
En valmistunut.
Minä todella tarvitsen töitä.
Olen hakenut vaikka mitä.
En pestaa ketään tarpeen pohjalta.
Onko sinulla sihteeritaitoja?
En tiennyt, että niitä tarvitaan.
Etkö? Vaikka haet sihteeriksi?
En.
Osaatko avata kuoren? - Luulisin.
Kiva kuulla.
Puhun pomolleni herra Jerômelle.
Onko minulla mahiksia? - Tuskin.
Ilmeisesti kokemuksen puute -
riittää tähän työhön. Saat paikan.
Aloitanko huomenna? - Siltä näyttää.
Huomenta.
Niin?
Huomenta. Uusi sihteerimme Joe.
Kerrotko työtehtävistä? Uusi sihteeri.
Liz, saanko lisää kahvia? - Toki.
Hei.
Jerôme?
Ensirakkautesi.
Et uskonut, että menestyisin.
Nyt olen johtaja M&J Morrisilla.
Se on aika yllättävää. - Yllättävää?
Se on ylemmän johdatusta.
Olen ajatellut sinua usein.
Oletko sinä ajatellut minua?
No...
Setäni on yleensä tässä. Sairastui.
Hän toipuu nyt kylpylässä.
Emme tiedä, kauanko, joten olen nyt pomo. Mitä sanot?
Painamme kortteja ja kirjekuoria.
Vaikeaa, en tajua mitään.
Esittelisinkö paikkoja?
Liz? Siinä sinä olet. Hienoa.
Kehun aina sanomalla "hienoa, Liz".
Mikä hänen nimensä on? "Hienoa, Liz."
Hienoa, Liz!
Bobby - Joe. Hän tekee käyntikortteja.
Se pysähtyi.
Niinpä.
Eikö ole hälytystä? - Mitä?
Eikö ole hälytystä? - Hyvä ajatus.
Ajatella, näytät aina yhtä hyvältä.
Ei.
- Ei?
Ei se käy. - Mikä ei käy?
Tämä.
Miksi ei? - Et ole tyyppiäni.
Näinkö tämä menee? - Kyllä.
Hyvä on.
Perkele!
Anna kätesi.
Palomiehen ote.
Oletko kunnossa? - Joo.
Miksi kieltäydyit seksistä? - En tiedä.
Olen pannut ääliöitä. - Saitko potkut?
Ei, silloin hän olisi hävinnyt.
Kukaan ei määritellyt tehtäviäni, -
joten siivosin lepytelläkseni.
Huomenta.
Onko kukaan soittanut? - Ei.
Mitä olet tehnyt? - Siivosin.
Siivosit? - Täällä oli sotkuista.
Liz. Hän on siivonnut.
En tiennyt, poistuin paikaltani.
Oletko seonnut?
Miksi tässä on pullaa? - Ajattelin...
Älä, sinulle ei makseta siitä.
Aloitetaan alusta.
Vie tämä pois ja aloita alusta.
Hetki.
Sisään.
Maistuisiko tee? - Mikä ettei?
Missä kakkuhaarukkani on?
Se tuntui sopimattomalta.
Epämiehekästä. - Feminiinistä.
Kakkuhaarukka on käytännöllinen.
Veitsen ja haarukan risteytys.
Kakkulautanen on yhdessä kädessä.
Toisella kädellä käytetään haarukkaa.
Se on porvarillista, ei naisellista.
Valloittaessaan Venäjän bolshevikit -
erottelivat porvarit proletaarista.
Ennen talon polttamista poika -
lähetettiin etsimään kakkuhaarukoita.
Tuskin.
Se ei ole ensi käden tieto.
Hei.
Voisitko auttaa? Tämä on likainen.
Panit likaiset sormesi siihen.
Pitäisikö pestä kädet? - Parempi niin.
Olet takuulla hyvä. - Jo vain.
Jerômesta minä julistin sodan.
Minä sain pidellä hänen takkiaan.
Tuolla. Vihreän auton takana.
Liian pieni. - Kyllä sinne mahtuu.
Näin, ettei mahdu. - Hyvin mahtuu.
Ei.
Voinko kokeilla? - Sinä?
Olen hyvä tässä. - Kokeilin, ei mahdu.
Sinne ei mahdu. - Saanko kokeilla?
Haluatko sinä kokeilla?
Mikä ettei?
Minussa tapahtui dramaattinen muutos.
Sain yhtäkkiä tolkkua sotkusta.
Se oli ihan väärin.
Halusin olla Jerômen esine, -
joka nostetaan esiin ja pannaan pois.
Halusin hänen käsittelevän minua -
tavalla, jota en ymmärtänyt.
Hänen vahvat kätensä?
Kyse ei ollut enää vain käsistä.
Hän oli jotenkin ihan erilainen.
Mutta ei ollut, minkä tiesin hyvin.
Oli typerää nähdä hänet eri valossa.
Rakkaus tekee sokeaksi.
Ei, se oli pahempaa.
Rakkaus vääristää kaiken.
Rakkautta ei ikinä pyydetä.
Pyysin erotiikkaa, jopa vaadin sitä.
Mutta typerää rakkautta...
Tunsin itseni nöyryytetyksi.
Ja kaikki se epärehellisyys...
Erotiikkaan suostutaan.
Rakkaus on kääritty valheisiin.
Miten sanoa kyllä kun tarkoittaa ei?
Häpeän sitä, mikä minusta tuli.
Mutta en voinut hallita sitä.
Tiedätkö, mitä nyt teet? - En. Mitä?
Puolustat itseäsi, et avaudu.
Silloin aloin taas kävellä.
Kävelin metsässä.
Lapsuuteni metsässä.
Kävelin aina samaa reittiä.
Oikealle portista.
Taas oikealle saarnin kohdalta.
Siinä oli metsän kauneimmat lehdet.
Ohitin naisen ja puudelin.
Ja vanhan miehen penkillä.
En kyennyt unohtamaan Jerômea.
Jos olin muiden miesten kanssa, -
he eivät saaneet koskea käsillään.
Lopetin pian seksin kokonaan.
Yritin koko ajan tavata hänet.
Selvitin, missä hän asui -
mutten uskaltanut soittaa ovikelloa.
Kirjoitin pitkään kirjettä, -
jossa kerroin tunteistani.
Meni kuukausi, että sain sen vietyä.
Anteeksi, eikö tämä ole Jerômen huone?
Ei ole ollut, eikä tule olemaankaan.
Veljenpoikani tuurasi minua.
Onko kirje hänelle?
Kyllä. - Toimitan sen hänelle.
En tiedä koska. Hän on kauan poissa.
Miten nuoriso rahoittaa matkansa?
Onko hän matkoilla? - Hylkäsi meidät.
Kiertää maailmaa, meni naimisiin.
Naimisiin? - Kyllä.
Nappasi sihteerini.
Lizin.
Entä työpaikkasi?
Jerômen setä vaati osaamista.
Loppuiko rakkaus siihen?
Ei se ole ihan niin yksinkertaista.
Mutta tarina jatkuu, kuten kirjoissa.
Katosiko Jerôme kokonaan? - Joo.
Yritin pitää hänet ajatuksissani -
kun masturboin junassa.
Junassa? Paikallasi? - Totta kai.
Tein palapeliä. - Palapeliä?
Etsin matkustajista Jerômen piirteitä.
Lopulta en muistanut yksityiskohtia, -
vaikka kuinka yritin.
Muisti ehkä toimii niin. Sitä muistaa ääriviivat, olennaisen.
Se ei ole välttämättä huonoa.
Ääriviivoista ei erota puita talvella.
Isäni taisteli puulajien kanssa.
Itse asiassa -
me näemme puiden sielut talvisin.
Kesällä on idyllistä, mutta talvella -
oksat ja rungot erottuvat.
Ne ovat ihan kieroja.
Oksat kantavat lehtiä valoon.
Se on selviytymistaistelua.
Isäni yllätti sanomalla runkoja "puiden sieluiksi".
Harvinaisen runollista häneltä.
Hän arvosti empiiristä tiedettä.
Entä Jerômen jälkeen?
Minun reaktioni oli -
sanotaan aggressiivinen.
Miten?
Miesjahtini kiihtyi.
Tiedätkö kauppojen automaattiovet?
Vertaa niitä pilluuni -
ja lisää mielikuvaan herkkä sensori.
Herkällä oven avauksella ulotin -
tutkimukseni lehdistä sukuelimiin.
Satujen tapaan lähdin retkelle -
"isojen pahojen kullien maahan".
"Pienten keltaisten kalujen maahan".
Kohtasin ympärileikattuja kaluja.
Kautta aikojen poistetut esinahat -
ulottuisivat Marsiin ja takaisin.
Rouva H.
3. LUKU: ROUVA H
Minulla oli valtavasti miehiä.
En enää muistanut kaikkia.
Nähdäänkö, kulta?
Fisher tässä. Mietin sanojasi.
En ole vihainen.
Rob tässä taas. Oli kivaa. Soita.
Jätin jo pari viestiä. Kaikki OK?
En edes yrittänyt muistaa suhteita.
Se oli mahdotonta.
En voinut ennakoida toiveita.
Keksin metodin.
Se perustui sattumaan.
Ykkönen oli ylilempeä vastaus.
Kakkonen hellä ja positiivinen.
Viitonen oli täysi torjunta.
Kuutonen: Ei vastausta.
Hei, Eddie. Minä tässä.
Olen ajatellut tätä. Se on loppu.
Saatoin unohtaa yksittäiset suhteet.
Hei, Patrick. Joe tässä.
Olin täysin arvaamaton, -
mikä innosti miehiä entisestään.
Olet ärsyttävä. Älä soita enää.
Kuulostaa stressaavalta. - Se oli.
Onneksi minulla oli lohtukirjani.
Kun kaipasin lohtua ja rauhaa -
katsoin kasvistosta lempilehtiäni.
Saarni, haviseva haapa ja lehmus.
Kun on isompi joukko rakastajia, -
he ovat yleensä erilaisia.
H oli takertuvainen.
Mene nyt, minulle tulee vieraita.
Vasta seitsemältä. - Niin.
Kello on kohta seitsemän.
Rakastatko minua?
A oli tulossa seitsemältä.
H piti saada pois tieltä.
Rakastan sinua liikaa.
Sinä lupailet, mutta tiedän nyt, -
ettet jätä perhettäsi vuokseni.
Surullista, mutta se on valintasi.
Minä haluaisin sinut kokonaan.
Siksi emme voi enää tavata.
Hyvästi.
Kuule...
Mukavaa elämää.
Kulta, olen sinun.
Minä jätin hänet.
Menikö hän sisälle? - Joo.
Onko ovi kiinni?
Hei. Anteeksi.
Me lupasimme, ettemme tule ylös.
Halusimme vain varmistaa, -
että hän pääsi perille. Iso päätös.
Voivatko lapset tulla sisään?
Kaunis asunto.
Hyvin boheemi.
Ai niin, tarvitset auton avaimen.
Ei, en tarvitse autoa. - Tarvitset.
Hän pitää autosta.
Tässä.
Ota. - En halua sitä pahuksen autoa!
Me menemme bussilla kotiin.
Lasten on hyvä tottua julkisiin.
Heidän elintasonsa laskee, mutta...
Mikä tämä on? - Se on lahja.
Tyyny, jonka hän kirjoi itse.
Kenelle se on? - Isille.
Voivathan lapset sanoa täällä "isi"?
Jos haluat, he voivat sanoa -
"se mies" tai vain "mies".
Ensin halusin kieltää tapaamiset, -
mutta sitten ajattelin, -
että isän pitää nähdä hylkäämänsä.
Anna lahja isille.
Kullanmuru kirjoi auton.
Sitä ei ehkä tajua kuin sydämellä.
Jos se ylipäätään kiinnostaa.
Voinko näyttää lapsille huorasängyn?
Tämä koskee heitäkin.
Teidän pitää nähdä se, eikö? Katsotaan isin lempipaikkaa.
Tulkaa, pojat.
Täällä se kaikki tapahtui.
Muistakaa tämä huone. Etenkin sänky.
Siitä on sitten hyötyä terapiassa.
Puhun terapiasta miettimättä hintaa.
Ethän luule, että tulimme kerjäämään?
Anteeksi.
Äiti käyttäytyy typerästi.
Juodaan kuppi teetä.
Lasten isä ottaa kaksi palaa sokeria.
Minä menen. Älä nyt...
Hei. - Hei.
Hienoa! Tulkaa, pojat.
Onko Joe kotona? - Jännää.
Poikani. Katsokaa silmiin.
Olen Andy. - Oletko Joen ystävä?
Oletteko tunteneet kauan? - Emme.
Ette kauan?
Kolmen kimppa.
Eksoottista ja... vapaamielistä.
Siinä asiassa minä epäonnistuin.
Ei epäilystäkään.
Pojat, olkaa valppaina -
ja kysykää mitä vain.
Sillä minä toivon, -
ettette ikinä tapaa tällaisia ihmisiä
tai joudu enää kokemaan tätä.
Onko teillä kysyttävää?
Minä aloitan sitten.
Montako elämää hän tuhoaa päivässä?
Viisi?
50? Vai monta sataa?
Tämä on iso väärinkäsitys.
Pojat.
Minä en rakasta isäänne.
Sanoo noin lohduttaakseen meitä.
Jos se olisi vitsi...
Jos se olisi vitsi, se olisi julmaa.
Kukaan ei voi olla niin julma.
Tuhota 20 vuoden tunteet -
ei ole mikään vitsi.
No...
Jos kolme on liikaa, -
seitsemän on jo neidille haaste.
Hän tuskin pitää yksinäisyydestä.
Häivytään hyvän sään aikana, -
ettei tästä tule groteskia.
Ei, tule takaisin!
Isälle ei saa tulla huono omatunto.
Miten se episodi vaikutti elämääsi?
Ei mitenkään.
Ei mitenkään?
Omeletti ei synny rikkomatta munia.
Totta.
Jotkut syyttävät addiktia.
Toiset säälivät addiktia.
Olin addikti himosta, en tarpeesta.
Niinhän sinä sanot.
Himo johti tuhoon ympärilläni.
Addiktilta voi puuttua empatiaa.
Taistossa ei voi niistää lasten neniä.
Minulle nymfomania oli tunteetonta.
Olet hyvin itsepäinen.
Entä sinä? Miltä sinusta tuntui?
Tuntuiko sinusta hyvältä vai pahalta?
Rouva H oli oikeassa yksinäisyydestä.
Se seurasi minua jatkuvasti.
Kaikki ne miehet ja olit yksinäinen?
En olisi halunnut kertoa siitä, -
mutta johdattelit minut ansaan.
Se oli tietty tunne.
Miksi kaikki on niin triviaalia?
Jouduin 7-vuotiaana leikkaukseen.
Ei vakavaa, mutta minut nukutettiin.
Olin jo saanut rauhoittavia ja oloni oli ihan hyvä.
Mutta kun näin lääkärit ja hoitajat, -
piti ohittaa mahdoton portti -
ihan yksin.
Ei vain siksi, että kaipasin äitiä.
En kaivannut kiltimpää isääni.
Olin ihan yksin koko universumissa.
Kroppani oli täynnä yksinäisyyttä.
Enkö vieläkään saa sääliä sinua?
Jatketaanko?
Mitä luet? - En mitään.
Tutustun taas Edgar Allan Poeen.
En tiedä häntä.
Hän oli -
hyvin ahdistunut mies.
Kuoli mitä ikävimmällä tavalla.
Juoppohulluuteen.
Niin käy jos pitkään juonut -
yhtäkkiä lopettaa juomisen.
Kroppa menee shokkitilaan.
Tulee kamalia hallusinaatioita.
Rottia, käärmeitä, torakoita.
Käärmeet ryömivät seinillä.
Kaikki hermot ovat hälytystilassa -
ja kaikki on yhtä paniikkia.
Sitten verenkierto pettää.
Paniikki jatkuu kuolemaan asti.
Tiedän, mitä hourailu on.
"Synkkänä syyspäivänä, -
kun pilvet roikkuivat taivaalla, -
olin ratsastanut lohduttomalla tiellä."
"Kun illan varjot pitenivät, -
löysin itseni Usherin talosta."
4. LUKU: HOURETILA
Hei, isä.
Hei, kulta.
Miten menee?
Riitelin äidin kanssa.
Hän ei tule.
Älä riitele äidin kanssa. Tiedät Kayn sairaalakammon.
Tiedän, ettei hän tule. Sanoimme jo kaiken sanottavan.
Kay ja minä hyvästelimme kotona.
En halua häntä tänne.
En voi hyväksyä sitä.
Sinun on pakko.
Hän on tyhmä pelkuri.
Eikä ole.
Ei ole. - Kyllä on.
Sinä et ikinä ymmärtänyt sitä.
Eikö sinua pelota?
Ei.
Miten voit olla pelkäämättä?
Olen nähnyt monen kuolevan.
Epikuros sanoi: "Älä pelkää kuolemaa."
"Kun olemme, kuolema ei ole tullut."
"Kun kuolema on tullut, emme ole."
Tiedän, mitä tuleman pitää.
Tiedän myös tarjolla olevat lääkkeet.
Joten ei, -
minua ei pelota.
Sinä kaunis tyttö.
Kaunis isä.
Kay!
Kay...
Isä.
Ei hätää.
Etkö haluaisi kävellä vähän?
Olen sen aikaa isäsi luona.
Jäätkö tähän? - Joo.
Saarnin lehtiä.
Mistä löysit ne? - Puistosta.
Se on metsän kaunein puu.
Miten sen tunnistaa talvella, isä?
Olen kertonut sata kertaa.
En muista.
Kun saarni luotiin, -
muut metsän puut olivat kateellisia.
Koska...
...se oli metsän kaunein puu.
Se oli vankinta puuta.
Pohjoisen mytologian elämänpuu.
Siitä ei voinut sanoa mitään pahaa.
Kun muut puut näkivät saarnin -
ja sen mustat nuput, -
ne alkoivat nauraa.
"Saarnin sormet ovat tuhkassa!"
Isä!
Mikä hätänä, isä?
Isä, minä tässä. Minä tässä!
Apua!
Rauhoitutaan.
Ei hätää.
Minä kutsun lääkärin.
Ei hätää.
Hänet pitää fiksoida. - Mitä te teette?
Mitä te teette minulle?
Joe! Mitä te teette minulle?
Joe!
Pidä tauko.
Anteeksi. Auttaisitko pesemään...
Kaikki hyvin.
Me vaihdamme lakanat.
Valmiina?
Kun hän kuoli, en tuntenut mitään.
Se on ihan ymmärrettävää.
Ei, en tiedä mikä minuun meni.
Se oli häpeällistä. - Häpeällistä?
En ymmärrä.
Minä kostuin.
Haluat kertoa, että olet kamala -
ja kaikkia muita pahempi.
Tämä tarina ei tue sitä uskoa.
Kriisissä voi reagoida seksuaalisesti.
Sinusta se on ehkä häpeällistä, -
mutta kirjoissa on pahempia tapauksia.
Kuuntelet näköjään musiikkia. - Joo.
Pidän musiikista. Etsinkö nauhan?
Ei, soita sitä mikä on laitteessa.
Olen kuunnellut tätä paljon.
Mikä se on? - Bachia.
"Ich ruf zu dir, Herr Jesu Christ."
Teema on alun perin virsi, -
jota Bach vähän paranteli.
Hän oli polyfonian mestari.
En ymmärrä sitäkään.
Polyfonia on keskiajan Euroopasta.
Sille on ominaista ajatus, -
että joka äänellä on oma melodiansa,
jotka yhdessä tuottavat harmonian.
Bachin edeltäjä Palestrina sävelsi -
usealle kuorolle, velloi polyfoniassa.
Minusta Bach hioi harmoniaa.
Sekoitti siihen numeromystiikkaa -
Fibonacci-sekvenssin pohjalta.
Se alkaa nollasta, sitten tulee yksi.
Seuraava syntyy edellisten summasta.
0+1 on 1 ja 1+1 on 2, -
2+1 on 3 ja 3+2 on 5, -
5+3 on 8 ja 8+5 tekee 13.
Sarja liittyy Pythagoraan lauseeseen.
Taiteessa haettiin jumalaista teoriaa.
Pianolla soitettu tritonus -
oli muka saatanallinen intervalli.
Bachin nimen numeerinen arvo on 14.
Hän käytti sitä usein. Nimen juju on, -
että kirjaimet ovat Fibonacci-lukuja.
Tässä on kolme ääntä. Basso.
Toinen ääni, vasen käsi.
Ensi ääni, oikea käsi.
Sen nimi on cantus firmus.
Kolme ääntä ovat yhdessä polyfonia.
Yleensä nymfomaanista ajatellaan, -
ettei hän saa tarpeekseen seksistä.
Se on totta, mutta ihan rehellisesti, -
minä näen sen -
eri seksikokemusten summana.
Minulla on ollut vain yksi rakastaja.
5. LUKU: PIENI URKUKOULU
Musiikissa on kolme ääntä, -
joten puhun kolmesta rakastajasta.
Basso on helppo. Se on F.
F:llä oli punainen käytetty auto.
Seksikumppaneita oli 7-8 illassa, -
joten aikataulun piti olla tiukka.
F oli hyvä mies.
Jos hänen piti tulla kello 22, -
hän tuli kello 21 ja pysäköi kadulle.
Hymyilin aina kun näin hänet.
Säälin häntä ja vein kahvia -
kunnes sain edellisen alta pois.
Miksi puhun F:stä? Hän oli luotettava.
Hän tiesi täsmälleen, mitä halusin.
Voisin jopa sanoa, -
että seksi oli kuin telepatiaa.
Hän tiesi sanomatta, mitä halusin -
ja mitä hänen pitäisi tehdä.
F:n pyhin tavoite oli orgasmini.
Joutsenet vastasivat samalla äänellä.
Hän sai etuoikeuksia ylitse muiden.
F oli bassoääni.
Monotoninen ja ritualistinen.
Mutta myös tärkeä perusta, -
vaikkei se yksinään merkitse mitään.
G oli ihan erilainen.
Ainoa, jota halusin odottaa.
Kun hän vihdoin tuli ja avasin oven, -
hän viivytteli ovella kuin kissa.
Kun ovi oli auki, -
sillä ei ole mitään kiirettä.
Mutta G oli enemmän kuin kissa.
Hän oli kuin jaguaari tai leopardi.
Hän liikkui niiden lailla. Se kiihotti minua suuresti.
Hän otti ohjat. Niin se meni.
Vaikka oli haasteellista -
järjestää 10 seksikertaa päivässä -
ja käydä töissä, olin allapäin.
Tauon tullen lähdin kävelylle.
Kävelyt heijastivat elämääni.
Monotonista ja järjetöntä.
Kuin häkkieläimen liikehdintää.
Odotamme vain lupaa kuolla.
Ei, ei, ei.
Jerômen tarina on epärealistinen.
Ensin hän palkkaa sinut.
Sitten löydät metsästä hänen kuviaan.
Ja hän on muka läsnä.
Ja vetää sinut luokseen kuin jumala.
Herran tähden.
Jerôme oli riidellyt vaimonsa kanssa.
Vaimo repi heidän matkakuvansa.
En usko tuota.
Miten saat eniten irti tarinastani?
Uskomalla sen vai epäilemällä sitä?
Totta, ehkä tämä johtaa johonkin.
Seksin salainen ainesosa on rakkaus.
Kolmas ääni. Salainen ainesosa.
Cantus firmus.
Täytä kaikki koloni.
Mitä nyt?
En tunne mitään.
Ensimmäisen osan loppu
Nymfomaanin osasta II
Suomennos: Jaana Wiik Scandinavian Text Service 2014