DOM GOSPOÐICE PEREGRIN ZA ČUDNOVATU DECU
Otvaranje nove strane ambasade u Njujorku
5.25 h, Njujork, 17. juli 1982.
22.01 h, Varšava, 22. januar 1943.
16.45 h, Timbuktu
BRITANSKA OSTRVA, SEVERNA IRSKA
Dobro došli u FLORIDU, SUNČANU DRŽAVU
Da li ikad osećaš da nije bitno ništa što ti radiš?
Ostaviš tragove stopa na plaži, a sutra ih više nema.
Kao da je danas ponovo iz početka.
Kažu da su tinejdžerske godine da sklapanje prijateljstava i zabavljanje,
zbog čega sam se osećao još gore.
Zdravo, Ejmi. Ja sam Džejk.
Zajedno smo na matematici.
Ne zaboravi svoje pelene za odrasle.
Da, baš.
Džejk, telefon za tebe.
Ali, tog dana se sve promenilo.
Hvala na prevozu, Šeli.
Kako to da ti moraš da se staraš o dedi?
Tata nije mogao da ode s posla.
Nisam znala da radi.
Samo ću da pozovem dedu.
Halo, ovde Ejb.
Zdravo, ovde Džejk.
Ne! Ne dolazi ovamo. Poslušaj me.
Nije bezbedno.
Ne dolazi ovamo.
Deda, jesi li uzeo danas svoje pilule?
Ključ moje komode sa puškama bio je u fioci.
A sad ga nema.
Da, tata ga je uzeo.
Čuva ga na sigurnom. U redu je.
Tvoj otac hoće da se borim protiv njih bez puške?
Bog ga blagoslovio.
Šta je s njim? Alchajmer?
Demencija.
Talasi
Naježila sam se od onog tipa.
Viči ako ti zatrebam.
Deda?
Šeli!
Šta se dešava?
Neko je provalio.
Imam 38-cu u kolima. Sačekaj tu.
Deda!
911. Koja vam hitna služba treba?
911? Potrebni su mi bolničari.
Adresa je Palm Sirkl 2040. Moj deda...
Gospodine, koja hitna služba...
Deda. -Moraš da odeš odavde.
Čujete li me?
Molim te. Slušaj me.
Idi na ostrvo.
Bolničari su krenuli.
Nađi Emersona.
Razglednica.
Idi u petlju.
Treći septembar 1943.
U redu je.
Samo se ne pomeraj. Dolazi hitna pomoć.
Znam da misliš da sam lud.
Ali, ptica će ti sve objasniti.
Hoćeš li to da uradiš, Tigriću? Obećavaš mi?
Da, obećavam.
Mislio sam da mogu da te zaštitim.
Trebalo je da ti kažem pre mnogo godina.
Deda. Šta da mi kažeš?
Deda!
Šeli, iza tebe!
Tamo nije bilo nikoga.
Smem li da kažem, Džejk,
da, s obzirom da se to desilo pre samo mesec dana,
smatram da ti ide izuzetno dobro.
Osim toga što sam lud?
Noćne more i strepnja te ne čine ludim.
A što vidim stvari koje nisu tu?
To nije neobično u traumatičnim situacijama.
Tvoja podsvest stvara sliku koju si video u filmu ili...
Bila je to priča.
Kad sam bio mali, deda mi je pričao priče
o čudovištima s kojima se borio u ratu.
Eto vidiš.
Brutalno je napadnut i,
u tvojoj glavi, čovek koji je to uradio bio je nečovek, čudovište.
Mada, nije bio čovek.
Policajci kažu da su psi provalili kroz vrata protiv komaraca,
pa ih je pojurio u šumu.
A mrtvozornik je rekao da je imao infarkt.
A policajci su rekli
da su psi napali meke delove.
Analizirali su DNK na vilama.
Bio je životinjski DNK.
Tako da je slučaj zatvoren.
Zvuči kao izuzetan gospodin.
Jeste li bili bliski?
Portoriko.
5.05 h 6. MAJ 1972.
Ovde.
Tu je jezero čija voda sija u mraku.
I tajni tunel.
Tamo sam se krio od čudovišta.
Često me je čuvao.
Kad sam bio s njim, osećao sam se posebno.
Patka je opet bila suva.
Ejbe, već je 23.00 h. Zašto je on još budan?
Biću istraživač. Deda mi pomaže da isplaniram prvo putovanje.
Već je sve otkriveno, druže.
Terorišu jedni druge,
pre nego što naprave haos na ostatku ostrva.
Ne obraćaj pažnju na tvog oca. On ništa ne zna.
Hajde, Tigriću. U krevet.
I nisu izbirljive. Ove kandže rade u grupama.
Tačdaun, Florida! Kakva eskivaža.
Hoćeš da mi ispričaš priču?
Uobičajenu?
U redu. Nekada davno,
živeo je jedan dečak...
Sa slikama.
Slike.
Nekada davno,
živeo je dečak po imenu Ejb.
To si bio ti.
To sam bio ja.
Živeo je u ljupkom sirotištu na malom ostrvu blizu Velsa,
gde je sunce sijalo svakog dana.
Upravnica, gđica Peregrin,
bila je veoma pametna.
I pušila je lulu.
Mogla je da se pretvori u pticu.
Bio je to dom za posebnu decu,
kao što su Bronvin i Viktor.
Obojica su bili snažni kao deset ljudi.
A Hju...
Hju je imao pčele koje su živele u njemu.
Gde je Ema?
Ona je mogla da lebdi.
Bila je lakša od vazduha.
Morala je da nosi specijalne cipele od olova kako ne bi odlebdela.
Gde je ona sada?
Verujem da je i dalje na ostrvu.
Moji mama i tata su me poslali onamo
da živim sa posebnom decom.
Tigriću, sada je vreme za spavanje.
Zvao me je Tigrić.
Na poljskom to znači "mali tigar".
Nije mogao da izabere manje prikladan nadimak.
Uvek sam bio kukavica.
Zašto su te mama i tata poslali od sebe?
Pa, živeli smo u Poljskoj, tamo nije bilo sigurno.
Tamo su bila čudovišta.
Kakva čudovišta?
Ogromna, s dugačkim rukama,
bez očiju
i sa ovakvim pipcima.
OSNOVNA ŠKOLA TEJLOR
Glupa je stvar što sam
godinama stvarno verovao u njegove priče.
Ovo je Milard. On je nevidljiv.
Moja nastavnica je rekla da su to trik fotografije.
Jesi li joj poverovao?
Tata kaže da si ih verovatno našao u nekoj starinarnici
kad si putovao.
Nikad te ne bih lagao, Tigriću.
Ali, lagao si me, o sirotištu i o čudovištima.
Tata mi je rekao.
Tvoj otac vrlo dobro zna da su me poslali da živim u sirotištu.
Rekao je da su stvarno bila čudovišta u Poljskoj,
ali ne ona sa pipcima.
Rekao je da su te poslali u Vels zato što su tamo bili loši ljudi.
Ljudi koji su hteli da ubiju sve one koji su drugačiji.
Ne želim više da pričam o tome.
Rekao je da deca jesu bila posebna,
ali ne onako kako si ti pričao.
Samo kažem, sutra bi trebalo da bude dan za pisanje.
Više od pet godina radiš na prokletoj knjizi.
Biti jedan dan sa sinom na njegov rođendan
napravilo bi veliku razliku?
Dobro.
Našao si nešto dobro?
Pogledaj to. Fantastična je.
Trebalo bi da je uzmeš.
Hajde, druže, idemo.
Kako te ovo ne muči?
Džejki, ti si bio bliskiji s njim nego što sam ja ikad bio.
Bio je divan deda,
ali ne tako sjajan otac.
Nikad nije našao posao
koji nije uključivao noćni rad ili dugačka odsustvovanja.
Tetka Suzi i ja smo uvek nekako mislili da on, možda, vara našu mamu.
Žao mi je, druže. Znam koliko si ga obožavao,
ali tako je bilo.
Iznenađenje!
Srećan rođendan, rođače Džejk!
Džej-dog, sjajno je što ćeš provesti leto s nama.
Čekaj da vidiš novi čamac.
Jedva čekam.
Ja sam, tetka Suzi.
Možda hoćeš da otvoriš ovaj.
Od tvog dede je.
Pronašla sam ga dok sam pakovala.
Pretpostavila sam da je hteo da ti ga da jednog dana.
Hvala.
ZBIRKA ESEJA RALF VOLDO EMERSON
Za Džejka i svetove koje će tek da otkrije.
KERNHOLM
Najdraži moj Ejbe,
Nadam se da će te ova razglednica zateći u dobru.
Deca i ja čeznemo da čujemo tvoje novosti.
Nadam se da ćeš nas uskoro ponovo posetiti.
Voleli bismo da te vidimo.
S divljenjem,
Alma Peregrin.
Pre samo dve godine.
Pretpostavljam da je moguće da bi ona još mogla da bude živa.
Tačno.
Mogao bih da je upoznam.
Možda čak i da saznam šta je to deda želeo da znam.
Ali, šta ako je ona mrtva?
Dr Golan,
veoma nas brine trenutno Džejkovo mentalno stanje.
Nema šanse da pauziram svoj život da bih tebe vodila u Vels.
Tata može da me odvede.
On može da posmatra ptice
i da radi na svojoj knjizi.
Tako ćeš ti predahnuti.
Kao što dr Golan kaže,
možda mogu da ostavim sve iza sebe.
Kao neki zaključak.
Prilika da vidi to sirotište
i da razdvoji maštu od stvarnosti,
mogla bi da bude od pomoći.
A, ako ništa drugo,
ovakvo putovanje pruža priliku
da se čovek oprosti.
"Kernholm. Broj stanovnika - 92.
"Najpoznatiji po svojoj blizini
"mesta konačnog počinka linijskog kruzera 'Ogasta',
"koji je potonuo 1915.
"Postoji samo jedan hotel..."
Mi smo tamo.
Da. Nadam se da ima burbona.
Džejk, pogledaj.
To je peregrin soko.
Peregrin, kao direktorka?
Naravno.
Ovde je deda verovatno smislio tu priču o pretvaranju u pticu.
Ili je možda to stvarno ona.
Zdravo, gđice Peregrin.
Ja sam Džejk.
Unuk Ejba Portmana.
Molim vas, nemojte da nas ukakite.
Zaboga, tata, samo se šalim.
POPOVA RUPA
Šta, bre... Dobar dan?
Zdravo?
Ima li nekog kod kuće?
POGOÐEN LUKSUZNI LINIJSKI KRUZER!
Zdravo.
Znate li gde mogu da nađem upravnika ovog mesta?
To sam ja. Izvinite što ste čekali.
Pomagao sam ujka Ogiju da ode u klozet.
Ja sam Kev. Soba je gore.
Sjajno.
Vraćam se za trenutak.
U redu.
Kev će da pripremi naš apartman.
Dok čekamo,
možda bismo mogli da odemo do plaže.
Mislio sam da ćemo ići u sirotište.
Da li se ptice gnezde na plaži?
Mislio sam samo da bacimo pogled na brzinu.
Mogu sam da odem do sirotišta.
Tako bi ti mogao natenane da uživaš.
Ma daj, Džejki. Znaš da bi tvoja mama odlepila.
Šta ako nađemo nekoga da me odvede?
Zdravo, momci.
Tata, nemoj. -Ja ću.
Da li bi neko od vas
bio zainteresovan da odvede mog sina na drugu stranu ostrva?
Pa, kako se zovete?
Ja sam Crv, ovo je MC Prljavi Di.
MC Prljavi Bizniz.
Mislio sam da si to promenio.
Nisam.
Jesi, sećaš se?
Kad je Rut rekla da MC Prljavi Bizniz zvuči kao da si se ukakio.
Da, ali kaže da Prljavi Di zvuči kao neko ko ima problem s higijenom.
Čekajte. Jesu li to nadimci ili...
Scenska imena. Mi smo najžešći reperi u Velsu.
Hajde, Crve. Pokaži Jenkiju kako se to radi.
Šta? Sada?
Volim da se razvalim U "Popovoj rupi"
Tvoj je ćale stalno tamo Jer je na socijali
Naše rime su opasne Ipak činim da deluju lako
Naše repovanje je vrelo kao pileći čili
O, da, ne. Dobro je.
Hoćemo li prečicom, Di?
Tako ćemo brže stići. Veruj mi.
Šta, dole? -Aha.
Da.
Kreni.
Ovuda?
Šta, bre...
Da li je ovo uopšte put ka sirotištu?
Tačno iza onog drveća.
Ne vredi da plačeš za izgubljenom cipelom, dečko.
Šta se desilo sa sirotištem?
Nemačko bombardovanje. Bomba je pala tačno na krov.
Trećeg septembra 1943.
Gde su posle otišli? Upravnica i deca.
Niko nije preživeo. Jadni, mali siročići.
A bili su ljupki.
Zašto nam nije rekao da su svi poginuli?
Otišao je u vojsku i tri meseca kasnije su ubijeni svi koje je znao?
Čak ni deda nije to mogao da pretvori u priču za laku noć.
Nije ni čudo da se plašio da bude tata
i da bude blizak s bilo kim.
Slušaj.
Moraš s nekim da popričaš o svemu tome, drugar.
Treba da zovemo dr Golan.
Danas ćemo uživati.
Smetaće ti ako danas odem da se družim s onom decom?
Zvali su me.
Da? To je sjajno.
Ejbe?
Ne!
Ti si Ema!
I blizanci.
I Oliva.
I Bronvin.
A on je Milard.
Aha.
Ne, vi ste mrtvi.
Svi vi ste mrtvi.
On je nevidljiv, ali ipak je mrtav.
Niko od nas nije mrtav.
Zaboga... Jesam li ja mrtav?
Ne.
Nazvala si me Ejb.
U kući. Zašto?
Učinilo mi se da si on.
Samo na trenutak, pre nego što si počeo da vrištiš,
bežiš i sam sebe nokautiraš.
Čekaj. Šta se dešava?
Čekamo da se obala raščisti
pre nego što uđemo u petlju.
Nikad se ne zna ko bi mogao da gleda.
Čekajte. Pre nego što uđemo u šta?
Molim te, Džejk.
Gđica Peregrin čeka. Videla te je na trajektu.
Poslala nas je po tebe.
Hej!
Kuda si ti pošao?
U svoju sobu.
Ja sam ovde gost.
Zar tebi ovo liči na hotel?
Da.
Ne. Imam ključ.
Pričajte s upravnikom, on će vam reći.
Ja sam upravnik, dečko.
Amerikanac je. Možda je vojnik.
Budalaština. Slušajte mu akcenat. Užasan je.
On je špijun.
Šta?
Ne, nisam. Ja sam turista.
Isteraćemo istinu iz njega na staromodan način.
Sagni se!
Idemo!
Džejk, uskači!
Hajde! Brzo, momče!
Ne mogu da verujem da ste svi stvarni!
Pokušavali smo da ti kažemo.
Ali, i ja sam poseban.
Šta?
U gostionici. Oliva, ti si videla.
Je l' tako? Sve je letelo i razbijalo se.
A to sam bio ja.
Radio sam to svojim umom.
Ne, to sam bio ja.
Milarde?
Da.
Jesi li go?
Da.
Oh.
Ja ne...
Bomba je pala na vas 1943.
Sada je 1943.
Treći septembar 1943.
Ceo dan, svaki dan.
To je naša petlja.
Tačno na vreme.
Gđica Peregrin. Očarana sam.
Nadam se da mi gostioničar neće ponovo kucati na vrata sa policijom.
Morala sam dvaput da ih ubijem ovog meseca.
Bilo je strašno neprikladno.
Milard je razbio nekoliko stvari, to je sve.
I Oliva je možda napravila mali požar.
Ali, hteli su da povrede Džejka.
Vidi ti njega.
Kad mi je dragi Ejb poslao fotografije poslednji put
bio si tek detence.
Nemoj samo da stojiš tu. Uđi. Čaj ti se hladi.
Kako ste znali za gostionicu?
Težak si otprilike 49,5 kg, tačno?
Ja ne...
Bronvin i blizanci su se vratili šest minuta pošto si pobegao.
Mislim da sam nešto propustio.
Osim činjenice da poznata sigurnost čini gostionicu
najverovatnijim mestom gde ćeš da pobegneš,
trebalo bi ti 18 minuta da otrčiš do tamo.
Ema i Milard bi bili odmah iza tebe,
na konjskoj zaprezi, putujući 13,2 km na sat.
Kad se uračuna neka gungula u gostionici
i povratak sa dodatom tvojom težinom,
stigao bi ovde tačno u 13 minuta posle četiri.
A sada, stavljaš li šećer?
Dovoljno je. Hvala, Oliva.
Niko ne uživa u prekuvanom čaju.
Da ti pomognem s tim, Inoče.
Ne trudi se. Ne bih da prekidam vašu čajanku.
Primi moje saučešće, Džejk.
Onda znate.
Znam da bi mi Ejb rekao da dolaziš, da je živ.
Hoćemo li da popijemo čaj napolju?
Hvala.
Pre nego što je umro, rekao mi je da vas nađem.
Postoji nešto što je želeo da znam.
Rekao je da vi možete sve da objasnite.
To je potpuno tačno.
Postoji vrlo malo stvari koje ja ne mogu da objasnim.
Mi smo ono što se svakodnevnim jezikom kaže "čudnovati".
Kasniš 51 sekundu, Fiona.
Izvinite, gđice Peregrin. Koliko šargarepa vam treba za večeru?
Jedna će biti dovoljna.
Kao što rekoh, neki ljudi su čudnovati.
To je recesivni gen koji se nasleđuje.
Mada, može proći mnogo generacija bez rođenja čudnovatog deteta.
Nažalost, čudnovati su bili proganjani tokom vekova.
Stoga živimo na ovakvim mestima.
U Velsu?
Svako mesto je dobro ako izabereš pravi dan.
Sad je dovoljno, Fiona.
Vidiš, ja sam tip čudnovatog koji se zove Imbrina.
To znači da ja mogu...
Da, pretvarate se u pticu.
Tako je, da.
Ali to nije mnogo korisno.
Glavna veština Imbrina je manipulacija vremenom.
Izaberemo bezbedno mesto i bezbedan dan
i stvorimo petlju.
Kako to mislite?
Petlja čuva poslednjih 24 sata.
Resetuješ petlju i dan je tvoj, da ponovo živiš u njemu.
Resetuješ je svaki dan
i možeš zauvek da ostaneš ovde.
Potpuno zaštićen od spoljnog sveta.
Tačno na vreme, Bronvin. Dobra devojčice.
Zato je nama, Imbrinama, poverena briga o mladima.
I niko nikad ne stari.
Ovako je najbolje za sve, uveravam te.
Svaka Imbrina se posvećuje
stvaranju i održavanju ovakvog mesta.
Doma za čudnovatu decu.
Hoćeš da prolunjamo?
Tvoje pčele.
Hvataj!
Upoznao si blizance.
Ovo je Kler.
Milarde, dodaj loptu. Igramo zajedno.
Milarda si upoznao.
Hajde!
Ovo je Hju.
Prestani da varaš, Hju.
Milarde, to je opet faul.
Ne, nije. Sudija?
Ako ne možete da igrate fudbal bez prepiranja,
voleo bih da ga uopšte ne igrate.
Da li ti znaš šta je sudija?
Dobar dan. Ja sam Horas.
Očaran sam što smo se upoznali.
Pazi!
Bolno nam je potrebna nova krv.
Uzgred, super košulja.
Hvala.
Potrudi se.
Znaš Emu, naravno.
Mislim da su to svi.
Zar Bronvin nije imala brata?
Da, Viktor je na spratu.
Kuda su otišli Inok i Oliva?
Ko to zna.
Inok se duri otkad smo izašli po Džejka.
Gđice Peregrin, na vratima je policajac.
Kaže da se radi o gostionici!
Kasnije ćemo razgovarati o ovome.
Nisu oni krivi.
Stvarno, samo su pokušavali da pomognu.
Hvala.
Nisi bezvezan kao što sam mislila.
Neće stvarno ubiti nekoga, zar ne?
Ne, ako uspe da se izvuče pričom.
Da li bi mi pomogao?
Obično to Inok radi, ali sad se negde duri.
Zbog mene?
Posesivan je.
Pa, oko čega ti treba pomoć?
Jedno od mojih svakodnevnih zaduženja.
Vraćanje bebe veverice nazad na drvo.
Koje bebe veverice?
To se dešava svaki dan?
Tačno u sekund.
Da li bi zavezao konopac oko mog struka?
Da.
Dobro. Obećaj da ćeš čvrsto da držiš.
Zamalo da zabrljam.
Ejbu se prvi put isto desilo.
Ovo je bio njegov posao.
Ema, moram nešto da ti kažem.
On je mrtav.
Znam.
Gđica Peregrin je to pretpostavila, a ona je uvek u pravu.
U redu je.
Odavno sam se oprostila od njega.
Jeste li bili bliski?
Mislila sam da jesmo.
Neko vreme.
Ali, izgleda da nismo.
Smem li da pitam, da li je bio poput tebe?
Bio je poput tebe, Džejk.
Moram da se presvučem za večeru.
Hoćeš li da večeraš s nama?
Ne smem da ostanem do kasno.
Večera je u 17.30.
To je baš rano.
Čini se da gđici Peregrin izmiče činjenica da nemamo svi osam godina.
Možeš da pozajmiš Ejbovu odeću.
Njegova soba je na tavanu.
Džejk!
Dođi da upoznaš Inoka kako treba.
Mora da se osećaš izgubljeno.
Ne brini.
Navikao sam na to.
Ne, nisam brinuo.
Imam savet za tebe, vrlo iskren.
Ako rešiš da ostaneš samo zato što ti se sviđa Ema,
nemoj da se trudiš.
Odrekla se romanse pre više decenija,
kad joj je slomljeno srce.
I nikad se neće predomisliti, zato...
Inoče, nisam...
Šta to radiš?
Zar nije neverovatan?
Šta si to uradio?
Ovo?
Džejk, ovo čak nije ni zabavni deo.
Hoćeš da vidiš šta je zabavno?
Kao marionete su.
Rade sve što im ja kažem.
Još je zabavnije s ljudima.
Trebalo je da vidiš epske bitke koje su vodili
u pogrebnom zavodu mojih roditelja.
Trebaće ti kravata.
Šta je moj deda radio kad je putovao?
Posećivao je druge petlje.
Stvarno? Zbog čega?
Džejk, postoje neka pitanja na koja ja ne mogu da odgovorim.
Zato bi mi bilo mnogo lakše kad bi ti
prestao da ih postavljaš.
Hej, šta to radiš? -Milarde.
Idi i obuci se.
Pristojne osobe ne večeraju nage.
U redu, u redu.
Možeš da sedneš ovde, Džejk.
Pogledajte Inoka.
Ljubomoran je.
Zašto bih bio ljubomoran?
Oliva može da se uda za Džejka, što se mene tiče.
Ne budi zloban, Inoče. Ona to ne želi.
Samo je uzbuđena što imamo posetioca.
Niko se ne udaje ni za koga.
Jedite, pre nego što se hrana ohladi.
Hju!
Gde ti je mreža?
Hju, moraš da prestaneš to da radiš.
Odlazite.
Džejk, mora da ti je veoma čudno
što upoznaješ dedine prijatelje.
Da posećuješ drugi vek.
Ima li svemirskih brodova u tvom vremenu?
Kao iz knjiga o Flešu Gordonu.
De, de, Oliva.
Šta sam ti rekla za postavljanje pitanja?
Ovde ne pričamo o budućnosti.
Uživamo živeći u dobrom, starom sada i ovde.
Kler, zašto ne jedeš?
Stidi se pred Džejkom.
Nemoj da se stidiš. Molim te.
Pa, Džejk, koja je tvoja čudnovatost?
Ja nisam čudnovat.
I to je, prijatelji moji, razlog što on neće ostati s nama,
ma koliko se budemo trudili da ga ubedimo.
Pričali smo o ovome. Džejk je samo u poseti.
Možda će želeti da ostane.
Zar ne želiš da ostaneš, Džejk?
Večeras? Ili...
Zauvek. Trebalo bi da ostaneš zauvek.
Zašto bi ostao, ako ne mora?
Mogao bi da živi napolju, stari
i dobro se zabavlja.
Otići će, baš kao njegov deda.
Ema!
Izvini.
Kuda će ona?
To nije bilo lepo, Inoče. Vrlo dobro znaš zašto nas je Ejb napustio.
Da se priključi vojsci.
A onda je upoznao devojku, dobio je lepu svadbenu tortu
i preslatku malu bebu.
Deco.
Znam da biste svi voleli novog prijatelja,
ali Džejk sigurno već ima mnogo prijatelja na Floridi.
Mislim da svi treba da se spremite za film, dok ja odgovorim na poziv.
Ali, uvek nam dozvoliš da ostanemo.
Halo, ovde Ejb.
Kako su svi?
Tvoj ima više slezovih kolačića.
Milarde, obuci pižamu.
Ovde je previše vruće.
Prestani da kukaš.
Izvini.
Deda mi je pričao o ovome.
Horas projektuje svoje snove, tačno?
Nekad je slušao radio.
Postane naporno kad svaku reč znaš napamet.
Sjajno. Uzeću ga.
Uglavnom sanja o odeći.
Očaran sam što smo se upoznali.
Uzgred, super košulja.
Kad je sanjao ovo?
Sinoć.
Neki od njegovih snova su proročki.
Ali, uglavnom su o odeći.
Proročki, kao da može da vidi budućnost?
Imbrina. Ko je ona?
Gđice Peregrin, da li je znate?
Ne budi šašava.
Mora da Horas sanja ružan san, to je sve.
Bilo je dosta toga. Hvala ti, Horase.
Verovatno treba da krenem.
Mogao bi da prespavaš ovde, ako želiš.
Radije nego da ideš peške po mraku.
Ali, ostrvo je vrlo bezbedno, zar ne?
Naravno!
Htela sam da kažem da je staza užasno džombasta.
Džejk bi mogao da se saplete.
Možda bi mogla da mu pokažeš prečice.
Ako ikad bude morao da izbegava džombe.
Hoćeš li bar da ostaneš da vidiš resetovanje?
Stvarno je spektakularno.
Da! -Ostani, Džejk!
Hajde, Džejk!
PETAK 3. SEPTEMBAR 1943.
ČETVRTAK 2. SEPTEMBAR 1943.
Bilo je fantaastično.
HITNO Gđica Alma Peregrin, sirotište
Šta je to bilo?
Moj mobilni.
Nije radio sve vreme u petlji.
Tvoj mobilni?
Da. Kao telefon.
Možeš da zoveš ljude,
da šalješ pisane poruke.
Čekaj, ovo će ti se svideti.
Možeš da fotografišeš.
Pritisni to tu. Da.
Vidiš?
Šta je bilo?
Čudno je pomisliti da ćeš jednog dana ti odrasti.
Kao što je Ejb.
Oženićeš se, imaćeš decu.
Unuke.
Možda ćeš im čak pokazati ovu fotografiju.
A ja ću još uvek biti ovde.
Zar ne možeš da odeš jednog dana?
I da živiš u sadašnjosti, ako to želiš?
Ne.
Više od nekoliko minuta u tvom vremenu i godine bi me stigle.
Ostarila bi?
Mislim da je ovo Imbrina iz Horasovog sna.
Jesi li sigurna da nije samo ptica?
Zar se ne bi preobrazila?
Ne može. Ne, ako je povređena.
Moram da je unesem. Ti treba da ideš.
Molim te, nemoj ništa više da govoriš. Mrzim rastanke.
Vratiću se sutra.
Bez žurbe. Biću ovde zauvek.
Hej!
Tražio sam te po celom ostrvu. Gde si bio?
Upravo se vraćam.
Izvini, izgubio sam pojam o vremenu.
Super sam se zezao s Crvom i Prljavim Dijem.
Prljavi Di?
Znaš šta?
To je dobro. To je zdravo.
Imaš čudne prijatelje
i radiš tinejdžerske stvari.
To je normalno. Dr Golan bi to sigurno odobrila.
Hej, ti. Amerikanče!
Dođi 'vamo.
Vidi, evo ih.
To su Di Beg i Čovek Crv.
Jesi li ti ovo uradio?
Šta? Ne.
Naravno da nisam.
Nismo mi.
Gospodine, ne znam šta se ovde desilo,
ali moj sin i njegovi drugovi su ceo dan bili zajedno.
Džejk nikad ne bi uradio tako nešto.
Glupost! Nismo ga ni videli!
Juče si nam platio. Zašto bismo danas bili s njim za džabe?
Džejk? Jesi li bio s njima ili ne?
Ne. Žao mi je.
Ne misliš valjda ozbiljno da bih to uradio?
Završili smo, gospodine.
Možete li da prenesete poruku?
Možete li reći dr Golan da,
da ona nije ohrabrila ovo besmisleno putovanje,
možda se moj sin ne bi ceo dan vukao po ruševnoj kući
i dobio prokleti nervni slom!
Halo?
Tata, nisam.
Dobro sam.
Ne, nisi.
Nisi dobro, Džejk.
Dolazak ovamo je bio grozna, užasna ideja.
Žao mi je što sam lagao, samo sam hteo...
Namesti alarm na 8.00 sati.
Hoću rano da stignem na plažu.
Dok kod budemo bili na ovom usranom ostrvu,
bićemo zajedno.
Kuda ćeš?
Dole, na piće.
HITNO Gđica Alma Peregrin, sirotište
Draga gđice Peregrin,
Ne želim da vas uznemirim,
ali jedan od mojih doušnika poslao mi je ovo.
Izgleda da su neki članovi grupe g. Barona
u Blekpulu u Engleskoj.
Koliko se sećam,
gđica Avoset tamo ima petlju.
Molim vas, obavestite je i posavetujte
da odmah napravi novu,
dobro skrivenu.
I dobro pazite na sebe.
S ljubavlju, Ejb.
Januar 2016.
Ko je spreman za plažu?
Zaboga...
Neverovatno.
Usred gnezdilišta.
Kakav idiot to radi?
Zapravo, glavno gnezdilište je tamo.
Mogu da vam pokažem ako želite.
Divno je upoznati kolegu posmatrača ptica. Džon Lamont.
Frenklin Portman. Ovo je moj sin, Džejk.
Džon Lamont.
Imate prokleto dobar aparat.
Hvala. Apsolutno je fantastičan.
Došao sam da snimim fotografije za knjigu koju pišem.
Vi ste, gospodo, ovde na odmoru?
Nažalost, ona je klepetala krilima više nego ptica.
Rekao bih da vi mislite na drugu vrstu ptice.
Danas ne ideš na plažu?
Zašto bih?
Ako će taj tip opisati Kernholm u velikoj, sjajnoj knjizi,
niko neće hteti ni da pogleda moju.
Mogu umesto toga da odremam popodne.
Niste videli ujka Ogija jutros pri šetnji?
Obično dosad dođe ovamo.
Mogu da odem da ga potražim.
Nikuda ti ne ideš.
Džejk, vratio si se! Dođi da se igramo!
Moram prvo da vidim gđicu Peregrin. Da li znaš gde je?
Od najmračnijih dana, kanadska vojska...
Džejk, vratio si se! Baš divno!
Kako mu je?
Ema je rekla da je to bio Imbrin.
"Ona". Ne "ono".
Imbrine su uvek ženskog roda.
A Ema je bila u pravu.
Ovo je gđica Avoset.
Njena petlja je u Blekpulu, u Engleskoj.
To je bilo privatno pismo, Džejk.
Ko je g. Baron?
Gđice Peregrin, ako je moj deda imao posla s opasnim ljudima,
moram da kažem policiji.
Policiji?
Hoćeš li da kažeš da je Ejb umro neprirodnom smrću?
Našao sam ga u šumi,
bez očiju.
Rekao bih da je to prilično neprirodno.
Ukoliko nije neophodno, ne razgovaram o neprijatnim temama.
Dužnost Imbrina je da štite decu, Džejk.
Ja nisam dete.
Želeo je da mi sve kažete!
Baš frustrirajuće za tebe.
Uz pravila gđice Peregrin
i malog pakta mojih cimera da te ne uplaše,
izgleda da ti niko ništa ne govori!
Zašto mi ti ne kažeš? Ionako me ne želiš ovde.
Inoče, ne smeš. Obećao si.
Oliva je u pravu.
Mada znam nekog ko sme da prekrši pravila.
Hoćeš da ga upoznaš?
Inoče, ne radi to. Molim te!
Možeš da se družiš sa mnom i Džejkom.
To si ti rekla.
Stigli smo.
Skloni se, Oliva.
Ako ćeš da budeš takav, onda ne želim da ti budem prijateljica.
Inoče, ostavi Viktora na miru. To stvarno ljuti Bronvin.
Ne kukaj, Fiona. Zar ne misliš da Džejk treba da upozna sve?
Pokušava da te uplaši i otera.
Uvek je bio ljubomoran na Ejba. A sad je na tebe.
Dođi da se igraš s nama, umesto toga.
Voleo bih da upoznam Viktora.
Posle tebe.
Zdravo, Viktore.
Ja sam Džejk. Izvini što ti smetam...
Ne čuje te.
Zdravo, Džejk, ja sam Viktor. Hoćeš da znaš šta me je ubilo?
Tu si. Da li je Inok s tobom? Vreme je za našu svakodnevnu šetnju.
Ema, ko je ubio Viktora?
Jesu li ljudi s belim očima?
Zamolila sam te da ne postavljaš pitanja.
Video sam jednog one noći kad je moj deda umro.
Čoveka.
Ako je stvarno bio tamo, moraš da kažeš gđici Peregrin.
Da li bi ga prepoznao na fotografiji?
Imaš li neku?
Idemo negde gde odlazim da budem sama. Tamo imam stvari.
To je to mesto?
Ne, ovuda ćemo stići tamo.
Ema! Tvoje cipele!
Olovne cipele!
Dobro došao u moje tajno skrovište.
Kako si...
Vazduh.
To je moja čudnovatost.
Radi šta želim.
Džejk,
pre nego što se penzionisao,
tvoj deda me je zamolio da čuvam ovo.
BRODHERSTOVA Mapa SVETA
Ovo je dedina stara mapa.
Pokazuje ti gde su petlje.
To je on!
To je čovek koga sam video.
Ko je on? -To je Baron.
On je vođa.
Vođa čega?
Ko su ovi ljudi?
Loši ljudi. Loši čudnovati.
Ejb je posvetio svoj život lovu na njih.
Ovo su oni koje nikad nije pronašao.
Kako to misliš, lovio ih je?
Oni su napadali petlje.
Čitavi domovi puni dece bili su ostavljeni da umru.
Ejb je uzimao živote da bi spasao živote.
Povukao se tek kad si se ti rodio kako bi te zaštitio.
Od čega?
Ako ti ispričam ostalo, obećaj da nećeš pobeći.
Džejk, ti pripadaš ovde.
Znaš da ne pripadam.
Ja nisam poput vas.
Ja sam običan.
Ne, nisi.
Džejk,
samo čudnovat može da uđe u vremensku petlju.
Ne, to ne može da bude tačno.
Znao bih.
U redu.
Onda ću ti pokazati još nešto.
Požuri. Propustićeš.
Imbrine obično izaberu savršen dan da naprave petlju.
Ali, gđica Peregrin je ovu morala da napravi u žurbi.
Zašto?
Zato što su Nemci bacili bombu na kuću.
Poenta je da
3. septembar 1943. nije bio savršen.
Vratila se stvar koja je ubila Viktora.
Čekaj! Pazi!
Skrenućeš joj pažnju!
Možeš da ga vidiš, zar ne?
Niko drugi ne može.
Nevidljiv je, Džejk.
To je bio Ejbov najveći dar.
Mogao je da vidi čudovišta.
Zovemo ih Šupljodusi.
Kratko, Šuplji.
Deda mi je pričao o ljudima koji se pretvaraju u čudovišta.
Jesu li oni to?
Sve ću ti objasniti, Džejk.
Smatram to svojom dužnošću, s obzirom na sve.
Ali znaj da, radeći to, kršim svečano obećanje.
Čim si se rodio, znala sam da si čudnovat.
Ali, tvoj deda mi je zabranio da ti bilo šta kažem.
Njegova najveća želja je bila da ti imaš normalno detinjstvo.
To sam definitivno imao.
Nameravao je da ti kaže istinu kad napuniš 18 godina.
Nadao se da će njegove priče pred spavanje pripremiti put za to.
Evo moje knjige.
Čudnovata istorija
ČUDNOVATI NAUČNICI
Pre mnogo godina,
pojavila se frakcija među našim ljudima.
Nezadovoljni čudnovati kojima je dosadilo da žive u petljama.
To je g. Baron.
Verovao je da bi, korišćenjem esencije moći Imbrina,
on i njegovi prijatelji stekli besmrtnost
i da bi mogli da žive van petlji.
Osmislio je eksperiment.
Oteo je Imbrinu,
ne znajući ili ne mareći da li će ona preživeti eksperiment.
Ali, sudbina Barona i njegove grupe je bila još strašnija.
Zašto se Baron nije pretvorio u čudovište?
Jeste.
Ali, godinama kasnije,
otkrio je način da poništi efekte.
Da povrati čovečnost.
Nisu postali besmrtni bogovi, nego Šuplji.
Nevidljive zveri, opasni,
hladnokrvni, smrtonosni.
Rekla sam ti da napadaju petlje.
Ovo je razlog.
Baron je otkrio da bi, jedući oči čudnovatih,
posebno dečjih,
počeo da se menja.
Ako pojede dovoljno, Šuplji može u potpunosti da povrati ljudski lik.
Prijatno.
Kao što su uradili Baron i neki njegovi prijatelji.
Ostali su ostali Šuplji.
Kažete da je Baron pojeo dedine...
Njemu lično ne treba više očiju.
Ali, plašim se da je odveo Šupljeg do tvog dede. Da.
Posle prvih napada na petlje,
svi smo postali bolji u sakrivanju, pravljenju novih petlji i čuvanju tajni.
Šuplji svake godine postaju sve očajniji,
a Baron želi da pomogne svojim prijateljima.
Dođite brzo. Gđica Avoset se probudila.
Iznenada sam ponovo uletela u to...
Bang! Bang! Ništa nisam videla.
Gđice Peregrin. Pronašli su moju novu petlju.
Pokušala sam da spasem decu,
ali bilo je toliko mnogo Šupljih.
Ne znam kako sam pobegla.
Sada ste bezbedni.
Niko od nas nije bezbedan.
U mojoj petlji su sastavili mašinu.
Postavili su je u podrume Blekpul kule.
Još su tamo.
Njihova mašina? -Eksperiment.
Nameravaju ponovo da ga izvedu.
Ovog puta će koristiti više Imbrina.
Još uvek želi da postane besmrtan.
Da li Šuplji napadaju samo čudnovate?
Ne, naravno.
Oni su čudovišta, Džejk. Ubiće svakog na svom putu.
Ubijene su neke ovce na ostrvu.
Ne mislite valjda da su već ovde?
Jesi li video nekog s belim očima?
Žao mi je, deco. Ne možemo da ostanemo ovde.
Šta?
Sutra idemo prvim trajektom sa ostrva.
Spakujte sve važno, zatim večerajte sendviče i u krevet.
Odlazimo zauvek?
Kada se vraćamo? -Nikad.
Ako gđica Peregrin sutra uveče ne resetuje petlju,
pašće bomba na kuću.
Ali, naša kuća...
Nemoj da plačeš.
Gđica Peregrin će vam naći drugu lepu kuću, negde drugde.
Kad se petlja jednom zatvori, to je to.
Ne mogu da se vratim u svoje vreme.
Nisi izgledao vrlo srećno tamo.
Ne mogu samo da odem! Imam porodicu!
A osećao si se obično.
Kao da bilo šta što radiš ništa ne menja.
Sada imaš priliku da uradiš nešto što će sve promeniti!
Džejk, u opasnosti smo.
A ti si jedini koji može da vidi Šuplje.
Da, naravno, vidim ih. Ali, ja nisam moj deda!
Nisam, i ne umem da se borim.
Ne mogu da ubijem nekog.
Postoji samo jedan razlog zbog kog bih ostao ovde...
Molim te.
Samo idi.
Džejk? Džejki, tu si.
Hvala bogu!
Kad sam čuo da su našli telo, izbezumio sam se.
Ima li ovde pasa lutalica?
O čemu to pričaš?
Zato što...
Kad nađu povređenu životinju, prvo pojedu mekane delove.
Ista stvar se desila mom ocu.
Policija dolazi.
Tata, moram da idem.
Šta? Ne, ne ideš, Džejk.
Ako ovo nije nesreća, na ostrvu je ludak.
Celog života poznajem sve ljude na ovom ostrvu.
Osim tebe i njega.
A on je celo popodne bio u gostionici.
Kao i ja. Spavao sam.
Šta je sa slepim čovekom?
Pretpostavio sam da je slep.
Gospodin s crnim naočarima,
došao je istim trajektom kao i ja?
Stalno ga viđam uokolo.
Džejk!
Džejk! Čekaj!
Da li je vaš sin dobro?
Ne.
Ima mentalne probleme.
Ne mogu za njim.
Dozvolite meni, često trčim po pet kilometara.
Zdravo?
Jesi li to ti, mladiću?
Prošli ste...
Jeste li vi čudnovati?
O, da.
I izuzetno sam ti zahvalan.
Ovih dana je užasno teško pronaći petlje.
Znači, namerno ste me pratili od plaže?
O, ne.
Pratio sam te mnogo duže.
Dr Golan?
Ponekad.
Kad mi to odgovara.
Opseg moje čudnovatosti
ograničen je samo mojom maštom.
Jedino što ne mogu da promenim
jesu moje oči.
Ja sam g. Baron. Kako si?
Video sam vas kod dede.
Nadao sam se da će mi dati adresu gđice Peregrin.
Nažalost, moj pratilac na putovanju stigao je do njega pre mene.
Kao što znaš,
ništa ne može da zaustavi gladnog Šupljoduha!
Kad već pomenuh svog pratioca,
on dolazi.
Veruj mi kad ti kažem
da ne želiš da budeš ovde
kad on dođe.
Zato je bolje da pođemo.
Hoćemo li?
Izvinite.
Čekaj me.
Ne smem da zaboravim naš kalendar.
Donesite ga iz salona, molim vas, gđice Avoset.
Idite i pomozite ostalima.
Gđice Peregrin, kakvo je zadovoljstvo napokon vas upoznati.
Smemo li da uđemo?
Deco!
Da li biste sišli niz stepenice, molim vas?
Ja izdajem naređenja u ovoj kući, g. Barone.
Ne danas.
Treba da znate da je Džejk poslužio svojoj svrsi.
Ako vam je stalo do njegovog života, predlažem da me svi poslušate.
Deco!
Tiho!
Niko mojoj deci ne govori šta da rade!
Deco,
siđite ovamo, molim vas.
Gđice Peregrin... -Rekla sam vam da budete tihi.
Deco,
zbog Džejkove bezbednosti,
radićemo ono što nam g. Baron kaže.
Želi da me povede sa sobom na njegov sastanak u Blekpulu.
Radi njegove zaštite,
želi da preuzmem oblik ptice, najbolje u kavezu.
Želi da odete u sobu koja može da se zaključa, kao što je salon,
jer neće pustiti Džejka ako se plaši napada na sebe
kad jednom izgubi prednost.
Tačno, g. Barone?
Žrtvujete sebe i sve nas
zbog Džejka?
G. Baron putuje sa Šupljim, Inoče.
Kad on jednom stigne ovde, svi smo mrtvi.
Inoče, samo Džejk može da ih vidi.
Misli kako nam je on jedina šansa.
Bila mi je čast i zadovoljstvo
da brinem o svima vama.
Zbogom, deco moja.
Sada ga pustite.
Obećaj mi samo jedno, Džejk.
Da ćeš pokušati da brineš o svima njima.
Obećavam.
Bu!
Pada mrak.
Nećete moći da vidite čak ni njihove senke.
Moramo da ostanemo unutra. Samo ovde imamo šanse.
U pravu je. Gde gđica Peregrin drži oružje?
Tamo. Idemo.
U redu, deco.
Neka sva vrata budu zaključana, a prozori zabravljeni.
Sve mora da bude čvrsto zatvoreno. Brzo sad.
Brzo! Krenite!
Evo.
Džejk, mislim da je bolje da se večeras ti javiš.
U redu.
Halo?
Halo, ovde Ejb. Ko je to?
Još me ne znaš. Ja sam Džejk.
Nov si. Dobro došao u porodicu, Džejk.
Ne mogu dugo da pričam.
Samo reci gđici Peregrin
da sam u vazduhoplovnoj bazi i da sam dobro.
Samo želim da ti kažem da mi nedostaješ.
A ako sam te razočarao...
Žao mi je.
Ti si najbolji deda na svetu.
Brzo.
Fiona.
Razumem.
Gđice Avoset.
Slušajte, deco.
Pošto ste svi tu, postoje neka pravila.
Vaš osnovni zadatak je da ostanete bezbedni.
Prepustite Šupljeg meni.
Neću da vidim nikakvo junačenje.
Vi, sa baštenskim alatom,
insistiram da...
Ne, Inoče! Vrati se!
Idite na tavan! -Hajdemo!
Uzmi je.
Brzo! Izlazite!
Oliva, hajde!
Dobro.
U redu...
Sranje! Samo što se nije resetovalo.
Fiona, možeš li nešto da uradiš s onim drvetom?
Da. -Pažljivo.
Izaći ćemo kroz prozore. Idemo! Brzo!
Hajde!
Kler, siđi.
Hajde!
Budi pažljiva.
Idi, Fiona!
Idemo!
Je l' to... -Petlja se zatvorila.
Nema je više.
Petak 3. septembar 1943.
Žao mi je, Džejk.
Šta ćemo sad da radimo?
Ima li traga Baronu i gđici Peregrin?
Otišli su. Baron mora da je imao brod.
Moramo da krenemo za njima.
Znamo da je vodi u Blekpul.
Ali, Blekpul je daleko.
Sad nema trajekta. Nećemo stići na vreme.
Ne, ukoliko i mi ne krenemo brodom.
Dakle, u Blekpulu je petlja.
Stara je samo šest meseci. 11. januar 2016.
Bez gđice Avoset, ne može da se resetuje.
Zar se petlja neće zatvoriti?
Onda se vraćamo u pravo vreme.
Džejk, znaš šta to znači, zar ne?
Umrećeš.
Nisam na to mislila.
Mi moramo da se vratimo u naše vreme, ali ti ne moraš.
Ti možeš da nastaviš da živiš u 2016.
Zašto bih to uradio?
Ako ubijemo Barona,
neće ga biti, ali vreme će se nastaviti.
Neće otići na Floridu...
Ejb neće umreti, a ti možeš da ideš kući.
Mogao bih da vidim dedu.
Slušaj, mogu sve da im objasnim.
Mogu da ih nagovorim da me dovedu na ostrvo...
Hoćete li vi i dalje biti tu?
Naša stara petlja je nestala zauvek.
Nećemo se ponovo videti.
Mislio sam da želiš da ostanem.
Znam da ćeš izabrati Ejba.
Da mi to smeta, ne bih ti rekla.
Jeste li već našli petlju gđice Avoset na mapi?
Ovde je. Ali, nova je.
Napravila ju je početkom ove godine. Moje godine.
Ako ne odemo pre nego što se zatvori, ostaćemo u januaru 2016.
Sjajno.
Vreme nas sve sustigne i svi umremo, osim tebe. Plan?
Petlja se zatvara u 16.30.
Znači da moramo da uđemo, spasemo Imbrine i izađemo.
Da, ako ne budemo već mrtvi.
Gđica Avoset je rekla da je mašina na tavanu kule u Blekpulu.
To znači da ćemo biti u zgradi sa Šupljima.
Ne, nećemo. Imam plan.
Ali, treba mi vaša pomoć.
UPOZORENJE ZATVOREN KEJ
AVETINJSKI VOZ
Ovo ne može biti to, zar ne?
Ulaz u petlju može da bude bilo gde. U Londonu je u tunelu metroa.
Sigurna si da je to?
Mislim da jeste.
Milarde, treba prvo nešto da uradiš.
U redu. Znam.
Pogledaj, eno kule. Nije daleko.
Lako je tebi da kažeš. Ja se smrzavam.
Spremna?
BLEKPUL KULA
Sva vrata ka tavanu su zaključana.
Do Imbrina možemo da stignemo samo ovuda.
Prostor iza scene.
Koliko Šupljih vidiš?
Četiri. To je dobra vest.
Ti i ja imamo različitu definiciju dobre vesti.
Znači da ostali Baronovi prijatelji još nisu stigli.
Zato nisu počeli s eksperimentom.
Nismo zakasnili.
U redu, Ema.
Spremna? Znaš šta da kažeš.
Evo, Džejk.
Naša braća će nam se ubrzo pridružiti.
Ovo je dan... -Hej!
Vi, dole!
Ubili smo vašeg Šupljeg druga, g. Barone.
A sad smo došli po gđicu Peregrin.
Dovedite nju i ostale Imbrine za pet minuta na kraj keja
ili se suočite sa posledicama.
Ova deca mora da su luda koliko i njihova upravnica.
Ipak, Šupljima će biti drago da jedu.
Gde ste?
Znam da ste ovde negde!
Dobro. Slušajte me.
Želim da pratite g. Arčera i g. Klarka.
Odvešće vas na kej,
na malu popodnevnu užinu.
G. Arčere, g. Klark,
okupite Šuplje i povedite ih na kej.
Ta deca su ubila Maltusa?
Baron je to imao u planu za Maltusa otkad je ubio Ejba Portmana.
Mesecima sam nadzirao Ejba Portmana.
Trebalo mi je samo nekoliko minuta
da od njega saznam lokaciju petlje gđice Peregrin.
Ali, ne!
Maltus nije mogao da čeka.
Umesto toga,
morao sam da izigravam psihijatra
tokom tri nedelje
na Floridi!
Jeste li ikad bili na Floridi?
Zar vam nisam rekao da okupite Šuplje?
Šta ako je to zamka?
Naravno da jeste, gđice Edvards. Pa šta s tim?
Nekoliko dece protiv četiri Šuplja.
Hajde da završimo s ovim.
Džejk, zapela sam!
Požuri!
Hajde.
Pazi!
Dolaze!
Idemo.
Inoče! Sada!
Krenite! Sada!
Počinjem da ih vidim.
Faza dva.
Ema, kreni.
Nemojte samo da stojite tu. Hvatajte ih!
U redu. Bravo, društvo. Vreme je za drugi korak.
Spasavanje gđice Peregrin!
To je više treći korak. Prvo moramo da sredimo Barona.
Hajdemo.
Trebalo je da se do sada vrate.
Rekla sam da je to zamka.
Ako je to istina,
možda bi sad trebalo da premestimo Imbrine.
Niste valjda ozbiljni?
Zar ne izgledam ozbiljno?
Zar ne izgledam kao čovek koji je pretraživao planetu
tražeći da pojede samo još jedan par očiju
u nadi da će povratiti dovoljno ljudskosti
da se vrati svojim istraživanjima?
Čovek koji je proveo godine loveći Imbrine,
pripremajući se za ovu noć,
i dva, ne, tri dana u Velsu
pretvarajući se da gleda ptice.
Uveravam vas
da neću pasivno sa strane
gledati kako moja sudbina skreće s pravog puta.
Hju, sada!
Vratite se!
Hvatajte ih!
Beži. Dole!
Mislite da možete da me zaustavite?
Ti, Džejk, pristaješ da stariš i umreš,
kao da uopšte nemaš dar čudnovatosti.
Ja sam više biće.
Čuvam tajnu večnog života!
Izvinite što vas prekidam.
Šta to...
Bronvin.
Ponovo si me promašio, Džejk.
Rekao bih da preciznost nije tvoja čudnovatost.
Ejb je bio dostojniji protivnik.
Ne dajte mu da stigne do ptica.
Moraš da me upoznaš sa tvojim krojačem.
Imbrine, Imbrine! Evo me, dolazim!
Hladno ti je?
Čekaj da ti se krv zaledi u venama.
Hej!
To je bio tvoj pokušaj da spaseš drugaricu, je li?
Džejk.
Zadržaću ga koliko mogu.
Kada ćeš shvatiti da si užasan strelac?
Nađi ostale. Naći ćemo se na ulazu u petlju.
Da te izvadimo.
Na kraju ćeš
ostati bez daha.
I onda će svemu doći kraj!
Smrt za tvog voljenog Džejka i gđicu Peregrin,
večni život za mene!
I mentol bombona za tebe.
Oliva.
Tako mi je žao, Oliva.
Svih ovih godina nisam te cenio.
Nisam video koliko sam srećan.
Toliko sam navikao da si tu, da nisam shvatao...
Šta nikad nisi shvatio?
Nađite svoju decu. Stvorite nove petlje.
Pa, Džejk...
Vidim da si nasledio dedinu čudnovatost.
Iritantan si kao što je on bio.
Kad već pominjemo Ejba,
ako ga vidiš u zagrobnom životu,
prenesi mu moje pozdrave.
Molim vas. Ne smemo rizikovati da vas opet odvede.
Inoče! Gde su ostali?
Bezbedni su. Oliva ih vodi u Avetinjski voz.
Potrebni smo Džejku. Baron je prejak.
Izgubili ste gđicu Peregrin.
Sve ste izgubili. Gotovo je.
Džejk?
Ema?
Ne, čekaj. Gledaj. To nisam ja, već Baron.
Ne slušaj ga. On je Baron. -Ne, ja sam Džejk.
To je Baron.
Ja bolje ciljam od Džejka.
Nijedan da nije mrdnuo dok ovo ne rešimo.
Slušaj me, ja sam Džejk.
Odrastao sam u Floridi i želeo sam da budem istraživač.
Mislio sam da se nikad ništa neće promeniti zato što sam običan.
To je Džejk. Sredi Barona.
Ne, ja sam mu sve ovo rekao. Bila je moj psihijatar.
Vi njega sredite, ja ću da nađem gđicu Peregrin.
Čekaj.
Mogu da dokažem da sam ja - ja,
zato što nisam običan.
Mogu nešto što niko drugi ne može.
Mogu da vidim čudovišta.
Ne, čekaj. To sam ja!
Inoče!
Moramo da krenemo. Petlja se zatvara.
Da.
Mi, koji odlazimo.
Ema.
Voliš svog dedu.
Više nema šta da se objašnjava.
Ne, obećao sam gđici Peregrin da ću brinuti o svima vama.
Ona je povređena, a vi ste bez petlje...
Ona će se oporaviti.
Do tada ćemo biti u 1943.
Starićemo samo dan za danom.
Kao normalni ljudi.
Što ne može da bude loše.
Šta je sa Šupljima?
Dok god su tamo, vi niste bezbedni.
Nisi nam potreban da bismo se osećali bezbedno.
Već si učinio da se osećamo hrabro.
A to je čak i bolje.
Ponedeljak, 11. januar
Hajde, društvo. Idemo.
Tigriću.
A onda smo se oprostili
i petlja se zatvorila.
Toliko sam se plašio da nećeš biti ovde.
Da te nikad više neću videti.
Bezbedan sam.
Dozvoli da ti dam tvoj rođendanski poklon.
Deda, rođendan mi nije još mesecima.
ZBIRKA ESEJA RALF VOLDO EMERSON
Za tvoja putovanja.
Idi kod nje, Džejk.
Imaš mapu.
Možeš da se vratiš u 1943.
Ne. Čak i da se vratim, uzeli su brod.
Ne znam gde su.
Ali znaš gde su bili.
Nemaš pojma koliko mi je vremena trebalo da dođem ovamo.
Najbliža petlja je bila u kalifornijskoj pustinji.
Iskoristio sam je da dođem do petlje u Tokiju.
To me je odvelo do najbliže petlje nazad u 1942,
gde sam završio u mornarici.
Ne pitaj.
Proveo sam dva meseca u Londonu pokušavajući...
Spremni za punu brzinu napred!