IDŐBANDITÁK
Arcra landoltam.
Semmi pánik, jól vagyok! Minden oké.
- Mindenki megvan? - Igen.
Ez az!
Ez az! Már Alto is. Igen!
Pofára estem! Nekem nagyon kell az arcom! Ebből élek.
Persze, persze. Hol vagyunk?
A jégkorszakban. A jégből kiderül.
Hideg van.
Rohadt hideg van.
Kevin, biztos, hogy meg akarod menteni anyádékat,
annak ellenére, hogy nem egyszer lesz ilyen eszement hideg?
Aha.
Szeretted őket? De tényleg?
Aha. Tudom, hogy nem keltettem jó hírüket, de sokszor tök jó fejek voltak.
És néha, mint például a szülinapomon,
azt csináltam, amit akarok.
Például...
Ne, ne, folytasd csak!
Például elmehettem Woodhenge-be.
Tudom, hogy nemigen jött be nekik, de mégis hagyták, hogy odamenjünk.
Aha.
És ettől a világon a legfontosabbnak éreztem magam.
Remek. Vége?
Nem akarom beléd fojtani a szót, de volna itt egy, öö...
Ne mozogjatok, úgy hátha nem lát meg!
Ó, ne! Meg fogja enni azt a „rinokéroszt”!
Csendet!
Ne keltsd fel a figyelmét!
Hé!
Ennivalót keresel, te bazi nagy, fogas gyökér?
- Bittelig! - Ezt minek?
Ide nézz!
Bittelig, emlékszel, mit tanácsoltam egy mondattal ezelőtt?
Nem gondoltam át.
Szeretném megragadni az alkalmat, hogy, öö, bocsánatot kérjek tőletek.
Szóval nyugi, az én hibám!
Na jó, dobáljuk meg a lopott kincsekkel!
- Komolyan? - Igen, igen!
- Oké. - Mellé.
Mellé. Mellé.
Kész, ennyink volt.
- Ne már! - Mentacukor van még nálam.
- Vágjam hozzá? - Ja.
Félek.
Ó, az Isten szerel...
- Eltaláltam! - Igen!
Nesze neked!
Engem bámul?
- Aha. - Igen.
Nagyon is.
Ijesszük el! Ijesszük el!
- Ijesszük el? - Hess!
Együtt nagyobb ragadozónak tűnhetünk. Gyerünk, egyszerre! Tűnés!
Tűnés!
- Tűnés! - Bejött!
- Igen! - Igen!
- A színjátszás ereje! - Igen!
Igen!
Futás! Meneküljünk!
Oda! Mögé! Gyorsan!
Gyorsan!
Oké. Itt megússzuk.
Mamut!
Kevin!
Saffron?
Végre megvagy, Kevin! Megtaláltalak!
- Kevin! - Kevin tesó?
- Aha. - Aha?
Aha. Ó, igen!
Saffron, te meg hogy... Mit... Mikor...
Mit... Mit keresel te egy mamut hátán?
Mi van?
Nincs bizonyítva, hogy az ember lovagolt a mamuton. A paleontológusok szerint...
Hát, a paleontológusok bekaphatják,
mert én meg itt ülök egy mamuton, nem?
Kevin, megvan a családod!
- Segítség! Köszi. - Ők nem... Nem.
Örvendek. Magukat kerestük.
- Nem... - Nyilvánvaló a hasonlóság.
Ősemberek támadtak rám!
Ők nem... Ők Kevin családja.
- Bocs! Tök sértő volt. - A macska rúgja meg!
Te meg miféle társaságba keveredtél?
Ő a kishúgom.
- Van egy húgod? - Az idegesítő kiscsaj?
- Hé! - Ilyet sose mondtam.
Nem mondtam ilyet.
Úgy értem, az idegesítő kiscsaj a húgod?
Beszóltál, öcsém?
- Dehogy. - Beszóltál?
- Dehogy!
- Emberkednél, cimbi? - Állj már le! Nem!
- Nem! - Widgit!
- Mi van? Ők kezdték! - Jó, te meg befejezed.
Hé! Hallgass a haverodra!
- Fejezd be! - Fejezd be, haver!
- Gyerünk, mi lesz? - Fejezd be, haver!
Kevin?
- Elájult. - Kutya baja.
Magadnál vagy, bátyus?
Aha.
Oké, bemutatkozás.
Ő Kajás, ő meg Süvöltő.
Ők gondoskodtak rólam. A barlangi szüleim, ha úgy tetszik.
Hahó!
Ők meg Fog Fog és Husi.
Nem mutatod be az idegen haverjaidat?
Nem fontos.
Ők az Időbanditák.
Idősenkik inkább.
- Hahó! - Szia!
Ó, ez a lány...
Hogy kerültél ide?
Mamutháton.
Nahát, Kevin!
- Lüke ez. - Lüke hát!
Husi, Fog Fog, csituljatok! Ő a bátyám, helló!
Bocsesz! LOL!
Mármint időben ide.
A mágikus hálószobádon vagy min át.
És mindenkitől azt kérdeztem, látott-e egy nyomit. Mire azt felelték:
„Ja, arra ment egy csomó idétlen alakkal.” Mármint veletek.
Ó, ne!
A szőrös orrszarvú! Eltört a lába.
Nem segíthetünk rajta?
Jó, de nem tartjuk meg. Túl nagy. Meg eleve, háziállat tilos.
Unikornisoknak hívom őket.
De hát nem az. Két szarva van.
Akkor „duokornis”, vagy mi a manó.
Nem, nem az.
- De az. De az. De az. - Nem, nem az. Nem, nem az.
Itt lakunk. Viselkedj!
Jól vagy, Balhés?
Mizu, Iggy? Sheena?
Saff!
Maradj itt, Mambó 2! Marad!
Nem... Nem tudom, hogyan... Saff!
Leghangosabb Hang, hogy mennek a számok?
Egy, kettő, három!
Megy ez, cimbi!
Öö, hahó, Morgó!
A tesóm.
Helló, „Korgó”!
Nem. Morgó. Mert morgással köszön.
A neandervölgyiek így köszönnek?
Így 13 éves gyerekek köszönnek.
Rasszista!
Honnan tudod mindezt?
Hogy érteted meg magadat tolmács nélkül?
Hogy tanultál meg lovagolni mamuton?
És lándzsát dobni?
És miért úgy beszélnek, mint te?
Tanultam tőlük. És tanítottam őket.
De nem is voltál itt sokat.
Nagyon régóta itt vagyok, Kev.
Már vagy három éve!
Micsoda?
Harminckét hónapja vagyok itt. Jelöltem a napokat.
Körberajzoltam a kezem!
Remek, Leghangosabb Hang!
Aha.
Mik ezek a kis vörös körök?
Ó, a szülinapjaim.
Kihagytam a szülinapjaidat?
Nem gáz.
Jesszusom!
Már idősebb vagyok, mint te!
Saff, el kell mondjak valamit.
Én vagyok az idősebb!
Akkor mondom neked, hogy fogd be, amikor akarom!
Eddig is mondtad.
Én vagyok a főnök, ha anyáék nincsenek itt!
Saff, anya és apa...
Magasabb vagyok!
- Saff... - Hadd élvezzem már ki, Kevin!
- Jól van. - Idősebb vagyok, és nagyobb is.
Idősebb vagyok. És a legjobb.
Egyedül is elhúzhattad volna.
Nem láttam a fagyott könnyektől, Penelope.
Mindenben jobb vagyok!
- Hogy van az idegesítő tesód, Kevin? - Ennél boldogabbnak még nem láttam.
Itt megy a főzőcske? És minden kaja paleó?
- Mi? - Mi van?
Imádom ezeket a népeket.
Mesélek nekik a színházról.
Semmi baj.
Már Bitteliggel vagy.
Eszünk, vili?
Nem, nem esszük meg.
Megmentjük.
Eszünk. Most.
Nem, nem. Megmentjük, hogy élhessen.
És hogy legyen jövője.
- Később, vili? - A jövőben!
Mindenben jobb vagyok!
Ki a legidegesítőbb családtagod?
- Mindenben jobb! - Szoros a verseny?
Kettőtök közt mindenképp.
Jobb vagyok! Mit bámulsz? Húzz innen!
Te húzol... Húzz el! Húzz be?
Nem, köss nyúlcipőt, és tűnés!
Tűnés!
Ő marad, ugye?
Találkoznotok kell a főnökkel.
Eléggé nagymenő. A barlanglakók miniszterelnöke, vagy mi.
Minden oké, vili?
Ja. Veled?
Ő a tesóm, akiről meséltem.
Kevin?
Ja.
Nem is így beszélek. Nem tudom, miért hiszik ezt sokan.
Hát, én nem... ugye, oké?
- LOL. - LOL. Giga-LOL, vili?
Azt mondtad rólam, hogy uncsi vagyok?
Én legalább meséltem rólad.
És ezekkel a jöttmentekkel utazik.
- Jöttmentek? - Azok volnánk mi.
Saff, jöttmenteket hurcolsz ide, mi?
- Igen? - Ja. Bocsesz!
Magunkkal visszük a lányt.
- Viszitek Saffet? - Gondolom, most megkönnyebbültetek.
Nem. Nem LOL. Saff velünk van. Vili, ugye, vili?
Ő a húgom.
Az én húgom. Az én húgom. Az én húgom.
A szüleimhez kell mennem.
Nekünk kell Saff. Legenda a csaj, ugye? Vili?
Legendás Saff.
- Saff egy legenda. - Totális legenda. Ja.
Totális legenda vagyok, vili? Mint látod.
Milyen értelemben?
Gyakorlatilag mindenfélében.
Jó a dumám. Megtanítottam nekik is.
Feltaláltam a széket.
Csekkoljad! Király szék, mi? Rajta a koponya.
„YOLO.”
Csak egyszer élsz.
YOLO.
- YOLO. - YOLO.
YOLO.
Előadás.
Idejön.
Eléggé félelmetes.
Kevin okés srác.
- Kihívás elfogadva. - Mi van?
Nem, nem, én nem...
HP de.
Azt mondja: „Hát pedig de.”
Nem, nem. Én csak köszöntem.
Azt hiszi, a hatalmát fenyegeted, mert vezér vagy.
Komoly dolog. Patriarchátus, satöbbi.
Értem én. De én nem vagyok vezér.
Hát pedig de.
- Nem, nem. - Hát pedig de.
Értettem.
De mi szavazni szoktunk.
Te vagy a vezér, mert ez így működik.
És te vagy a vezér, nem?
Nem én vagyok.
- Te vagy a vezér, nem? Te vagy. - Nem, de...
Nem kedvel.
Ja, észrevettem.
Igen, te vagy a vezér.
- Ez... Na jó. - Állj le!
- Folytatjuk, jó? - Oké.
Lépjünk le!
- Na csá! - Oké.
Oké.
Folytatjuk!
Duokornis, helyre teszem a csontot, jó? Fájni fog.
Megvan minden, ami kell hozzá.
Szóval nyugi! Nem kell pánikolni.
Mehet?
Még nem? Oké
Mert tőlem mehet, de ha még nem állsz készen, várunk.
Ráér később is.
Ja, majd később, amikor készen...
- Eszünk, oké? - Nem.
És most?
Nem eszünk.
- Nem. - Kaja, kaja.
Menjetek innen!
Pöcs.
- „Sasquatch!” - Saffron.
Ja, ja, az.
Mit értett a főnök... Szóval... miféle kihívásról van szó?
Ne törődj vele!
- Valami fizikális. - Mi?
Mert el akartok vinni.
- Talán ökölharc. Esetleg valami állattal. - Mi van?
Vagy bedobnak a jeges tóba.
Hogy mit?
- Vagy megnézik, mennyire vagy ütésálló. - Mi... Nem. Oké, le kell lépnünk.
- Így van. - Nem élitek meg a reggelt.
Igaz, odakint nem érjük meg a reggelt.
Egyetértek.
Mindegy, ezekre szükségetek lesz, mert az éjszakák hidegek.
Az éjszakák? Itt állandóan hideg van.
Na ja. Nem véletlenül hívják jégkorszaknak.
Ó, ez csodás!
Igen? Hót büdös.
Mi bajod van neked?
Nem kedvel, mert nem ismer.
Őt meg azért nem, mert ismerem.
Hát ez meg?
Melegen tart.
Ez tart melegen?
Bocsesz!
Dehát én Duokornisra vigyáztam!
Nem unikornis!
Nekünk az.
Nekünk az, Kevin. Varázslatos.
- Nem az. - Fogd be!
- Saff! - Fogd be, Kevin!
Dobd le szikláról!
Nem.
De kösz a tanácsot, Süvöltő.
Ne! Ne nyúlj bele, forró! Emlékszel? Forró.
- Megéget. - Meg, mi?
Igen. Megéget.
- Mit mondtam? - Bocsesz!
Minden rendben lesz.
Meggyógyítom a lábad.
És megint járni fogsz. Igen.
Elvesztettük Susant és Judyt.
Téged, barátom, nem vesztünk el.
Saff, mondanom kell valamit.
Elég nehéz kimondani, de...
Várj!
Itt a főni.
Ó, remek, itt a pasas.
A pasas a barlangból.
Igen, felismertem.
Bámul rendesen.
Nem tudom, mit tettem.
Semmit, Penelope.
Köszönöm!
Csak az emberek és az állatok is érzik a fura energiádat.
Ez mit akar jelenteni?
Nézd! Most intenzíven bámul.
Mi?
Flegmázol, mi?
- Hogy? - Flegmázol?
Az mit jelent?
Azt hiszi, flegmázol vele.
Az mit jelent?
Hogy flegmázol. Flegmázol vele.
- Az mit jelent? - Hülyének nézed.
Flegmázol, mi? Ugye?
- Flegmázol, ugye? - Ugye? „Bugye”? „Mugye”?
- Igen! - Dehogy! Ez tök kínos.
Hogy lesz ennek vége?
Saff, fontos dolgot kell elmondanom.
Nem is! Én nem... Nem gúnyolódom.
- Miről maradtam le? - Nem vonulhatnánk el?
- De. - Kevin, ne hagyj itt ezzel...
Ja, hogy... Oké.
Saff, anyáékról van szó.
Hiányoznak. Neked is?
Mondjuk, neked alig telt el idő, szóval nekem rosszabb.
De ettől még hiányoznak? Mert...
Az meg mi?
Ők azok. Anya és apa.
Két széndarabnak nézném.
- Ja, tudom. Elég gáz. - „Elég gáz”?
Mi történt velük?
Egy démon elszenesítette őket.
Egy démon? Mi van?
Miattad van, ugye?
Ezen jár az én agyam is.
Halottak?
Ja.
De van egy térképünk, amivel utazhatunk az időben.
Ha megtaláljuk a megfelelő portált, akkor...
Megtaláljuk, és szétrúgjuk a tökét!
Csajdémon. Szexista vagy.
Megakadályozzuk, hogy megtörténjen.
Ennek a csajdémonnak vörösen izzó szeme és kócos haja van?
Te is láttad? A házunkban?
Nem. Az erdőben üldözött a nyomi.
A frászt hozta rám.
- Mocskosul ronda. - Ja, ő az.
Ha most támadna rám, esélye sem lenne.
Nagyon erős.
Fognám a lándzsámat, és hívnám a haverokat, Kagát, Husit és Scarlettet.
A suliból ismerem őket. Bumm! Puff! Máris kidőlne.
Ő egy démon, Saff.
Azóta próbálok visszajutni anyáékhoz, hogy megtörtént.
De nem tudom, hogyan.
Nem tudom, hová kell menni.
És mikorra.
Azt sem tudom, lehetséges-e.
Már majdnem feladtam.
Én feladtam, Kevin.
Nem tudtam kijutni innen.
Sokat kerestem az utat, aztán feladtam.
A túlélés lett a fontos.
De egymásra találtunk.
És együtt sikerülni fog, vili?
Vili.
- Vili? - Vili.
Nem adjuk fel.
Nézd csak a simlis haverjaidat!
Talán így.
Vagy így.
Én vagyok Capuletné. „Feküdj az ágyba és aludj, reád fér.”
Most Júlia leszek. Türelem, Husi! Egy nap te játszod majd.
Lecsúszott cirkuszosoknak álcázott emberrablóknak tűnnek.
De nem adja fel, míg az unikornis lábra nem áll.
Ő meg addig, míg az ősemberek meg nem tanulnak színészkedni.
Gőzöm sincs, ők min ügyködnek.
Rendesen flegmáztál velem, ugye?
De nem adják fel.
Nekünk sem szabad.
Holnap megkeressük azt a portálizét.
És megmentjük anyáékat.
- Vili. - Vili.
Nem adjuk fel.
Pont, mint a haverjaid.
Nem fog menni. Nem vagyok orvos.
Feladom, Duokornis. Feladom.
- Élek, oké? - Halott vagy!
Nem, Júlia halott, a darabban, én viszont nem. Ez a színészet.
- Halott vagy! - Feladom. Nem értitek.
- Halott vagy! - Nem fogjátok... Feladom. Elég.
- Feladom. - Flegmázol, ugye?
- „Chiffon!” - Fullosan flegmázol.
- Ne már, megint a haverodat cseszteti! - Flegmázol, mi?
Vigyétek a kihívásra!
Nem!
„Penepole” választja meg a kihívását, ha elvinné Saffot, vili?
Választasz, vili?
Választanod kell egy kihívást.
Anélkül nem mehetek veletek.
Szóval, van közelharc Kagával...
Kaga atomkemény.
Val’szeg simán kinyír.
- Kaga! - Aha.
Vagy választhatod a rettegés lépteit.
Oké, az mi?
Ijesztően hangzik.
El kell menned ahhoz a sziklához, és visszajönnöd. Egyedül.
Mi benne a rizikó?
Ma reggel hozzávágtam egy csomag mentacukrot
valami kardfogú izéhez... Mi van, ha itt őgyeleg?
- Nyomás! - Nyomás!
- Jól van! - Nyomás! Gyerünk!
Menjél már!
Rémesen sötét van.
Ez meg nem sokat ér.
Megússza?
Hát, ha gyakorlott vadász.
Fázom, Widgit.
Megfagyok, cimbi!
Én is, Bittelig.
Ez a szőrme nem az én méretem, igaz?
Nem, nem az.
Figyelj... Tudunk még szőrmét keríteni.
- Tényleg? Hogyan? - Aha.
Nem.
Azt hiszi a neandervölgyi, hogy meg tud ijeszteni.
Morog itt rám. Morgok én rád, haver!
Na, én ilyet tudok.
Hol vagyok?
Mit tudom én!
Mindegy.
Nyomok! Ott és ott.
Ha! Persze hogy én vagyok a vezér.
Oké, ez csak hó.
Azzal nincs baj.
Na? Nem félek a kis sétátoktól!
Tűzvihar vagyok!
Nem ismerem a félelmet. A nevét sem tudom.
Jó, a „félelem” az.
Nem megy. Imádom azt a „rinokéroszt”.
Tudom, cimbi.
Belenéztem a szemébe, Widgit.
Szeretem! Nem tudom megtenni.
Vagy az állat, vagy mi. Válassz!
Ezek erős, szőrös pasik és barlangi nőcskék.
Én meg alkalmatlan vagyok erre.
Látod Altót?
Szerintem már úton van.
Ne már, Widgit, hova megy?
Ne mondasd ki velem!
- Megnézem még egyszer. - Oké.
Itt a szikla!
Na jó.
A halál szeme.
Engem bámul.
Nagyon sajnálom,
hogy a mentacukrot hozzávágtam a...
a fejedhez.
Rémesen sajnálom.
Bocsáss meg!
Én most... Nem gáz, ha én most...
Én most...
Helyes. Megvagyunk. Viszlát!
A halál szeme. A halál szeme.
A halál szeme.
A halál szeme. A halál szeme.
A halál szeme.
Képtelen voltál, mi?
Nem ment.
Oké, fagyosszentek, indulás!
Nem úgy... Mi az Időbanditák vagyunk.
Ne húzzuk az időt!
Megyek elöl, mert idősebb vagyok.
Én születtem hamarabb.
De én idősebb vagyok.
- Attól függ, mikor születtél. - Jesszus, Kevin...
- Én születtem hamarabb. - ...lassan három éve vagyok itt!
- Visszautaztál! - 13 leszek.
- Te 11 vagy. - Ez a múlt!
- Én mindjárt 13! - Ez nem jó idősík!
Én megyek legelöl, hogy megvédjek mindenkit.
Helyes. A nagymacskák vagy az elsőt, vagy az utolsót támadják.
Aha. Akkor én majd középen megyek,
hogy szemmel tarthassak mindenkit.
„Penope” kiérdemelte a respektet. Vili?
Azért tisztel, mert még senki nem jutott el a szikláig, és jött vissza.
- Félnek. - Legenda vagy.
Köszi!
Megint flegmázol?
Nem! Nem!
- Csak szívatlak. LOL. - LOL.
Rém vicces.
- Légy az asszonyom! - Mi van?
Te meg én. Együtt uralkodnánk.
Bejössz neki.
Neked is bejön?
Hát, az én szívem már foglalt. Szóval...
- Vettem. - Vőlegényem van.
Szereted, mi? Ja.
Mivel nem tudjuk, hol van, így...
De van vőlegényem, szóval nem megy.
Féltékeny.
Én tökre féltékeny vagyok, vili? Nagyon is.
- Indultok? - Meg kell menteni a családunkat.
Mi nem az vagyunk?
A másik családomat.
A szüleinket próbáljuk megmenteni.
Mi lett velük?
Hát, meghaltak.
- Meghaltak? - Aha.
De megpróbáljuk feltámasztani őket.
Élni? Megint?
Dehát „csak egyszer élsz!” YOLO.
YOLO.
Lehet, többször is. Lehet, YOLT.
YOLT.
Az a nő halott.
Nem, nem. Élek. Kösz.
Csak színészkedtem.
Halott vagy.
- Színészkedtem. - Hiányozni fognak az ősemberek.
Tudod, milyen érzés a legokosabbnak lenni?
Aha.
Ne egyétek meg a „rinokéroszt”!
- Megesszük. - Meg.
Ne, mert visszajövök!
Ne egyétek meg! Visszajövünk.
Visszajövünk?
- Oké, Saff. - Oké, Saff.
Légy az asszonyom, vili?
- Na jó, húzzunk innen! - Oké, erre!
- Vehetem talánnak, „Penope”? - Viszlát!
Ó, ne!
Penelope, mikor jövünk vissza?
Vissza? Ide? Minek?
- Segíteni a „rinokéroszon”. - Cimbilátogatásra.
- Ezekhez? - Aha.
Mondjak érdekességeket a jégkorszakról?
- Ó, ne már! - Ne!
KÉSZÜLT RÉSZBEN TERRY GILLIAM
ÉS MICHAEL PALIN KARAKTEREI
ÉS A „TIME BANDITS” CÍMŰ FILM ALAPJÁN
A feliratot fordította: Varga Attila