Ma maandusin näo peale.
Terveks jäin! Ärge sattuge paanikasse, mul on kõik hästi.
- On kõik kohal? - Jah.
Jah! Väga hea.
Ah jaa, Alto ka. Jah.
Maandusin näoli. Mul on seda nägu vaja. See toob leiva lauale.
- Jajah, muidugi. Kus me oleme? - Jääajas, nagu jää põhjal arvata võib.
Külm on.
Täiesti jäine.
Kevin, kas tahad oma vanemad ikka päästa,
isegi kui ilm vahel nii jäine on?
Jah.
Sa armastad neid, mis? Armastasid.
Jah. Tean, et nad ei jätnud head muljet, aga nad olid vahel päris toredad.
Ja vahel, näiteks sünnipäevadel,
võisime me teha, mida tahtsime.
Nagu, nad...
Ei-ei, räägi edasi.
Noh, nad lubasid mul Woodhenge'i külastada.
Tean, et ilmselt ei nautinud nad seda, aga nad tulid mulle vastu.
Jah.
Tundsin ennast siis nagu kõige tähtsam inimene maailmas.
Jube vahva. Kas lugu sai läbi?
Ei tahaks segada, aga seal on...
Ärge liigutage, ehk ei näe ta meid.
Oh ei. Ta tahab selle ninasirmiku ära süüa.
Olge tasa.
Et ta meid ei märkaks.
Kuule!
Kas tahad midagi süüa, va teravahambuline molkus?
- Bittelig! - Miks?
Vaata siia!
Bittelig, kas sa mäletad, mis nõu ma eelmises lauses andsin?
Ma ei mõelnud asja läbi.
Tahaksin võimalust kasutada ja vabandada, et teid kõiki ohtu seadsin.
Ärge muretsege, ma võtan süü enda peale.
Olgu. Viskame teda röövitud aaretega.
- Päriselt? - Jajah.
- Olgu. - Mööda läks.
Mööda. Mööda.
Ongi kõik, muud meil pole.
- Juba otsas? - Mul on pastille.
- Kas viskan? - Jah!
Ma kardan.
Tule taevas...
- Pihtas! - Jah!
Said nüüd!
Kas ta vaatab minu poole?
- Oo jaa. - Jah.
Ainiti.
Hirmutage ta minema.
- Hirmutame? - Mine ära!
Moodustame koos suurema kiskja.
Laske käia. Kõik koos. Mine ära!
Mine ära!
- Mine ära! - See õnnestus!
- Jah! - Jah!
- Näitlemine on võimas relv! - Jah!
Jah!
Jookske! Jookske ära!
Sinna! Sinna taha! Kähku!
Kähku!
Nõnda. Siin ei juhtu meiega midagi.
Mammut.
Kevin!
Saffron?
Ma leidsin su, lõpuks ometi. Ma leidsin su!
- Kevin. - Vend Kevin?
- Jah. - Jah?
Jah. Ah jaa.
Saffron, kuidas... Mis... Millal...
Mis... Miks sa mammutiga ratsutad?
Mis asja?
Paleontoloogide sõnul pole tõendeid, et inimesed mammutitega ratsutasid.
No käsi neil paleontoloogidel siis kukele minna,
sest just mammutiga ma praegu ratsutan või mis?
Kevin, me leidsime su pere.
- Aidake mind. Aitäh. - See pole... Ei.
Rõõm kohtuda, oleme teid otsinud.
- Nad pole... - Te olete ühte nägu.
Mind ründavad koopainimesed.
See pole... See on hoopis Kevini perekond.
- Vabandust. Tiba solvav. - Põrguvärk.
Mis seltskonnas sa liigud?
Aga tema on mu väike õde.
- Sul on õde? - See tüütus?
- Kuule! - Mina pole nii öelnud.
Ma ei öelnud nii.
Ei, ma küsin, kas see tüütus on su õde.
Tüli norid või?
- Ei nori. - Norid või?
- Tüli norid? - Ei.
- Mõnitad, jah? - Jätke. Ei mõnita.
- Ei. - Widgit.
- Mis on? Nemad alustasid. - Jah, anna alla.
Jah. Kuula oma sõbrannat.
- Anna alla. - Anna alla, mees.
- Lase käia, anna alla. - Anna alla.
Kevin?
- Ta minestas. - Kõik on kombes.
Ärkasid üles, vennas?
Jah.
Olgu. Teen teid nüüd tuttavaks.
Faza ja Huilgur.
Nad põhimõtteliselt, nagu, hoolitsesid mu eest.
Nad on mu koopavanemad.
Tšauki.
Seal on Hambapoiss ja Lihatüdruk.
Kas tutvustad mind oma suvakatele sõpradele?
Mul savi.
Nad kutsuvad ennast aja bandiitideks.
Pigem mingid ajasuvakad.
- Tere. - Jah, tere.
No on tüdruk...
Kuidas sa siia jõudsid?
Mammutiga.
Daa, Kevin.
- No on loll. - Lollakas.
Lihatüdruk, Hambapoiss, pidage suu, ta on mu vend.
Sorri. LOL.
Ei, kuidas sa minevikku sattusid?
Läbi su maagilise magamistoa või midagi.
Küsisin inimestelt, kas nad on ühte nohikut näinud, ja kõik vastasid:
„Jah, ta läks mingite veidrikega sinnapoole.“ Veidrikud olete teie.
Oh ei.
See on too karvane sirmik. Ta on jalaluu murdnud.
Kas võiksime teda aidata?
Olgu, aga endale me teda ei jäta. Ta on lemmikloomaks liiga suur.
Mina kutsun neid ükssarvikuteks.
Aga ta ei ole ju ükssarvik. Tal on kaks sarve.
No sel juhul on ta kakssarvik.
Ei ole.
- On küll. - Ei ole.
Siin ma elangi. Käitu normaalselt.
Kõik kombes, Bizza?
Kuidas läheb, Iggy? Sheena?
Saff?
Oota siin, Mambo 2. Koht.
Ma ei oska... Saff?
Kõige Valjem Hääl, kuidas numbritega läheb?
Üks, kaks, kolm!
Pihtas-põhjas, semu.
Tšau, Mühkel.
Mu vend.
Tere, Mihkel.
Ei, Mühkel. Sest ta tervitab mühatades.
Kas see on neandertallaste tervitus?
See on 13-aastaste tervitus.
Rassist oled.
Kuidas sa kõike seda tead?
Kuidas sa nendega ilma tõlgita rääkida saad?
Kuidas sa mammutiga ratsutama õppisid?
Ja oda viskama?
Ja miks räägivad kõik samamoodi kui sina?
Ma õppisin. Ja õpetasin neile asju.
Aga sa ju alles jõudsid siia.
Ma tulin siia ammu, Kev.
Olen veetnud siin peaaegu kolm aastat.
Mida?
Olen olnud siin 32 kuud. Panin kõik päevad kirja.
- Kätt joonistasin! - Väga tubli, Kõige Valjem Hääl.
Jah!
Mis punased ringid need on?
Mu sünnipäevad.
Ma olen su sünnipäevadest ilma jäänud?
Pole viga.
Sa püha püss!
Ma olen nüüd sinust vanem.
Saff, pean sulle midagi rääkima.
Ma olen sinust vanem.
Võin käskida sul iga kell vait jääda.
Sa tegid seda niigi iga päev.
Ja kui ema ja isa pole, vastutan mina.
Saff, ema ja isa...
Ma olen sinust pikem.
- Saff... - Las ma naudin seda hetke, Kevin!
- Olgu. - Ma olen sinust vanem. Ja suurem.
Olen kõige vanem ja kõige parem.
Sa oleksid teda ka üksinda vedada jõudnud.
Penelope, ma ei näinud, silmad on külmunud pisaraid täis.
Olen igas mõttes parim.
Kuidas su tüütul õel läheb?
Ma pole teda iial nii õnnelikuna näinud.
Ja süüa teete siin? Ning olete kõik paleodieedil?
- Mida? - Mis sa ajad?
Võrratud inimesed.
Harin neid nüüd teatri alal.
Kõik on hästi.
Bittelig on siin.
- Sööme nüüd ära, jah? - Ei.
Sööme nüüd ära, jah?
Ei, me ei söö teda ära.
Me päästame ta elu.
Et ära süüa?
Ei. Päästame ta, et ta edasi elada saaks.
Ja et tal oleks tulevik.
- Hiljem, jah? - Tulevik.
- Olen igas mõttes parim! - Kes teie peres kõige tüütum on?
- Igas mõttes! - Tihe rebimine, mis? Teie kahe vahel.
Parim olen! Mis sa vahid? Tõmba uttu.
Tõmba... Tõmba ise tuttu. Ruttu.
Ei, pane oma uttutõmbamispapud jalga ja tõmba uttu.
Tõmba uttu.
Su õde jääb siis siia, eks?
Peame pealiku juurde minema.
Ta on, nagu, nende ninamees. Nagu koopainimeste peaminister.
- Kõik kombes, Saff? - Jah. Sul?
See on mu vend, kellest teile rääkisin.
Kevin?
Jah.
Ma ei räägi nii. Miks kõik nii arvavad?
Ma ei...
On nii, mis?
- LOL. - LOL. Suur LOL. Jaa.
Sa rääkisid kõigile, et ma olen igav?
Mina vähemalt mainisin sind.
Ja need on mingid suvakad, kelle seltsis ta rändab.
- Suvakad? - Jah, ta räägib meist.
Saff, sa tõid mingid suvakad siia, mis?
- Jah? - Jah. Sorri.
Me võtame tüdruku kaasa.
- Võtate Saffi? - Ju on see teile suur kergendus.
Ei. Ei ole LOL. Saff elab nüüd meie juures. On nii, mis?
Ta on mu õde.
Ta on minu õde.
Minu õde. Minu õde. Minu õde.
Pean oma vanemaid vaatama minema.
Me vajame Saffi. Ta on täielik tegija, mis? Jah?
Saff on tegija.
- Saff on tegija. - Tegija. Jaa.
Ma olen täielik tegija, jah? Nagu sa näed.
Mis mõttes?
No näiteks igas mõttes.
Ma oskan hästi aasida, õpetasin neid ka.
Leiutasin tooli.
Vahi. Lahe tool, mis? Pealuuga ja puha.
YOLO.
„Sa elad vaid korra“.
YOLO.
- YOLO. - YOLO.
YOLO.
See on etteaste.
Ta tuleb sinu juurde.
Ta on hirmus.
Jah, täiega lahe.
- Väljakutse vastu võetud. - Mida? Ei-ei, ma ei mõelnud...
MEHV, mõtlesid küll.
Ta ütleb: „Ma ei hakka valetama, mõtlesid küll.“
Ei-ei. Enda arust ma tervitasin teda.
Ta arvab, et selle kamba juhina ohustad sa tema autoriteeti.
See on tõsine jama. Siin on nagu patriarhaat ja puha.
Jajah, aga ma ei ole nende juht.
Jah, aga oled küll.
- Ei. - Aga oled.
Jah, ma sain aru.
Aga meie hääletame.
Oled, sest nii see lihtsalt on ja sina oled nende juht, on nii, mis?
Ma ei ole nende juht.
- Juht oled, on nii? Oled jah. - Ei, aga...
Sa ei meeldi talle.
No sellest sain ma aru.
Jah, sa oled nende juht.
- See... Olgu. - Lõpeta.
- See asi pole läbi. Jah? - Olgu.
Peaksime minema.
- Nägudeni. - Olgu.
Olgu.
See pole läbi!
Kakssarvik, me tõmbame su jala paika, nii et nüüd on natuke valus.
Mul on kõik vajalik olemas.
Nii et sina lihtsalt lõõgastu. Karta ei ole vaja.
Oled valmis?
Ei ole veel valmis? Selge.
Jah, mina olin, aga pole midagi, kui sina pole.
Teeme seda hiljem.
Jah, me teeme seda hiljem, kui tema on valmis, et...
- Sööme nüüd ära. - Ei.
Aga nüüd?
Ei söö.
- Ei. - Nämm-nämm.
Palun minge ära.
Tolgus.
- Sasquatch. - Saffron.
Just.
Mida see pealik väljakutse all silmas pidas?
Ära muretse.
- Ilmselt mingit füüsilist katsumust. - Mida?
Sest sa tahad mu minema viia.
- Ehk rusikavõitlus või võitlus loomaga. - Mida?
Jäisesse järve viskamine.
- Mida? - Või nuiaga nüpeldamine.
Ei. Olgu, peaksime vist minema hakkama.
- Olen nõus. - Te ei ela ööd üle.
- Lageda taeva all mitte. - Olen hoopis temaga nõus.
Igatahes vajate te neid, sest ööd on külmad.
Ööd? Kogu aeg on külm.
Jah, see on jääaeg, mitte soe hubane aeg.
See on ju imeline.
Need haisevad.
Mis sul viga on?
Sa ei meeldi talle, sest ta ei tunne sind.
Ja Kevin ei meeldi, sest ma tunnen teda.
Mis see on?
See peaks sulle sooja andma.
Mulle sooja andma?
Sorri.
Aga ma hoolitsesin ju kakssarviku eest.
Ta pole ükssarvik.
Meie jaoks on.
Meie jaoks on, Kevin. Ta on maagiline.
- Ei ole. - Jää vait.
- Ta pole. - Jää vait.
- Saff. - Kevin, jää vait!
Viskan ta kaljult alla?
Ei.
Aga tänan pakkumast, Huilgur.
Ei. Ei, see on tuline. Mäletad? Tuline.
- Põletav. - On nii, mis?
Jah. On küll.
- Ütlesin, et sa ei puutuks. - Sorri.
Kõik saab korda.
Teeme su jala terveks.
Ja siis saad sa jälle käia. Jaa.
Me kaotasime Susani ja Judy.
Aga sind me ei kaota, mu sõber.
Saff, ma pean sulle midagi rääkima.
Seda on raske välja öelda, aga...
Oota.
Pealik on siin.
- Oh heldus, jälle see tüüp. - Penelope.
See mees koopast.
Jah, ma tundsin ta ära.
Ta vahib sind.
- Ma ei tea, mida ma tegin. - Sa pole midagi teinud.
Aitäh.
Inimesed ja loomad tajuvad lihtsalt su veidrat energiat.
Mida see tähendab?
No küll jõllitab!
Mida?
Tahad mind tolaks teha?
- Kuidas palun? - Tahad mind tolaks teha?
- Mida see tähendab? - Ta arvab, et teed ta tolaks.
Mida see tähendab?
Et sa, nagu, tõmbasid teda tillist. Nagu, tegid tolaks.
- Mida see tähendab? - Lolliks tegemist.
Tahad mind tolaks teha? On nii, mis?
- Tolaks teed, on nii, mis? - On nii, mis? Ei, ei ole.
- Jah? - Sugugi mitte. Jube piinlik.
Kuidas teemat muuta?
Saff, mul on sulle üks tähtis jutt.
Ei, ma ei... Ei, ma ei mõnita.
- Millest ma ilma jäin? - Räägime nelja silma all?
- Jah. - Kevin, ära jäta mind nende...
Sa hakkad... Selge.
Saff, asi puudutab empsi ja papsi.
Ma igatsen neid. Kas sina ka?
No mina olen kauem nendeta olnud, sul on lihtsam.
Aga igatsed neid ikka, eks? Nagu...
Mis see on?
Need on nemad. Emps ja paps.
Meenutavad söetükke.
- Ma tean. Asi on päris halb. - „Päris halb“?
Mis nendega juhtus?
Deemon muutis nad söekamakateks.
Deemon? Mis asja?
On see sinu süü?
Ma ise mõtlen sama.
On nad surnud?
Nojah.
Aga meil on kaart, millega ajas ringi rännata.
Arvame, et kui leiame õige portaali, saame...
- Deemonile põlvega munadesse virutada. - Ta on naissoost. Seksist oled.
Ei, üritame nende söeks muutmist ära hoida.
See deemonitibi... Kas tal on oranžid hiilgavad silmad ja sassis juuksed?
Sa nägid teda? Meie majas?
Ei, see veidrik jälitas mind metsas.
Judinad ajas peale.
- Täielik peletis. - See on tema.
Kui ta mind praegu ründaks, poleks tal lootustki.
Ta on tugev.
Võtaksin oda ja kutsuksin oma sõbrad Kaga ja Lihatüdruku. Ning Scarletti,
koolist. Ja laksaki! Nätaki! Tõmbaksin tal üle tahi.
Ta on deemon, Saff.
Olen üritanud kogu selle aja ema ja isani jõuda.
Aga ma ei oska.
Ma ei tea, kuhu minna.
Ma ei tea, millal.
On see üldse võimalik?
Oleksin äärepealt alla andnud.
No mina andsingi, Kevin.
Ma ei pääsenud siit minema.
Ma otsisin ja otsisin väljapääsu. Ning andsin siis lihtsalt alla.
Pidin keskenduma ellujäämisele.
Aga me leidsime teineteist.
Ja me teeme seda koos, eks?
Jah.
- Jah? - Jah.
Ja me ei anna alla.
Vaata oma kahtlaseid sõpru.
Ehk niimoodi?
Või hoopis niimoodi.
Olen sinjoora Capuletti. „Voodisse nüüd, puhkama, ammugi on aeg.“
Nüüd olen Julia. Ära muretse, Lihatüdruk, pärast oled sina Julia.
Nad meenutavad välja praagitud tsirkusetoladeks maskeerunud inimröövleid.
Aga see mees ei anna alla, enne kui ükssarvik jalad alla saab.
Ja tema ei anna alla, enne kui kooparahvas näitlema õpib.
Ja ma ei tea, mida nemad seal teevad.
Sa üritad mind tolaks teha. On nii, mis?
Aga nad ei saa alla anda.
Ja meie ei saa ka. Läheme homme portaali otsima või mida iganes.
Ja me päästame oma vanemad.
- Jah. - Jah?
Me ei anna alla.
Nagu su semudki.
Ma ei saa hakkama. Mul puudub meditsiiniline väljaõpe.
Ma annan alla, kakssarvik. Annan alla.
- Olen elus. Mõistate? - Surnud oled.
Ei, näidendis on Julia surnud, mina elan. Seda nimetatakse näitlemiseks.
- Surnud oled! - Te ei mõista.
- Surnud! - Te ei mõista... Mulle aitab.
- Annan alla. - Tolaks teed, jah?
- Šifoon! - Mõnitad täiega.
- Oh ei. Ta kiusab jälle su sõpra. - Mõnitad, jah?
Viige ta väljakutsele.
Ei!
Penepole peab valima väljakutse, kui Saffi ära viia tahab, on nii, mis?
Vali, jah?
Sa pead väljakutse valima.
Muidu ei saa ma teiega kaasa tulla.
Nii et sa pead Kagaga käsipidi kokku minema...
Ja Kaga on karm mutt.
Teeb sulle ilmselt otsa peale.
Teen otsa peale, on nii, mis?
Kaga!
Või siis läbid hirmurännaku.
Ah nii. Mis see on?
Kõlab hirmsalt.
Pead kõndima selle rahnuni ja tagasi. Üksinda.
Ja millised on ohud?
Lihtsalt et enne viskasin ma pastillipakiga
koopalõvi ja usun, et ta on jätkuvalt läheduses.
- Tõmba uttu. - Tõmba uttu.
- Jajah. Olgu. - Jookse. Mine.
Hakka astuma.
Päris pime on.
Ja see ei valgusta suurt midagi, ega?
Kas ta jääb ellu?
Oleneb sellest, kui hästi ta loomadega võidelda oskab.
Mul on külm, Widgit.
Külmun siin kringliks.
Mina ka, Bittelig.
See karusnahk ei ole minu suuruses, ega?
Ei. Ei ole.
Kuule.
Ma tean, kust karusnahka juurde saada.
- Tõesti? Kust siis? - Jah.
Ei.
Arvad, et ma kardan sind. Ise oled pesuehtne neandertaal.
Muudkui mörised mu peale... Ma võin vastu ka möriseda.
Seda häält tegin mina. Eks?
Kus ma olen?
Ma ei tea.
Hästi.
Jalajäljed. Seal ja seal.
Sul on õigus, muidugi olen ma juht.
Olgu. Täitsa tavaline lumi. Kõik on hästi.
Näed? Mingit hirmurännakut ma küll ei karda.
Ma olen Tuletorm.
Ma ei tunne hirmu. Ta nimi on mulle tundmatu.
No hirmu nimi on vist Hirm.
Ei, ma ei suuda. See ninasirmik on mulle nii kallis.
Ma tean, semu.
Nagu, ma nägin ta silmi, Widgit.
Ma armastan teda. Ma ei suuda.
Kui tema ellu jääb, sureme meie.
See siin on vintske ja karvane mägirahvas. Mina ei ole selliseks eluks loodud.
Vaata Altot.
Ta on vist minekul.
Widgit, kuhu ta läheb?
Ära sunni mind seda ütlema.
- Lähen vaatan veel. - Jah.
Seal see on.
Olgu.
Surma silmad.
Ta vaatab mind.
Palun väga vabandust,
et ma sind pastillidega viskasin.
Vastu pead.
Palun vabandust.
Palun andesta mulle.
Ma lihtsalt... Kas ma võin lihtsalt...
Ma siis...
Väga hea. Tehtud. Head aega.
Surma silmad. Surma silmad.
Surma silmad.
Surma silmad. Surma silmad.
Sa ei suutnud seda teha.
Ei.
Olgu, on aeg minema hakata, jobukakud.
Ei, me oleme aja bandiidid.
Hakkame liikuma.
Lähen ees, sest olen vanem.
Mina sündisin esimesena.
Mina olen vanem.
- Vanus sõltub sünniajast. - Püha issand.
- Sündisin enne, olen vanem. - Olin siin kolm aastat!
- Minevikus. Läksid ajas tagasi. - Saan varsti 13, sina oled 11.
- Saan 13! - Ajajoon muutus.
Mina kõnnin kõige ees, et kõiki kaitsta.
Väga hea. Suured kaslased ründavad tavaliselt esimest või viimast.
Jah. No tegelikult kõnnin ma hoopis keskel.
Et mul grupist hea ülevaade oleks.
Penope on mu austuse ära teeninud, on nii?
Ta austab sind, keegi pole varem rahnuni jõudnud.
- Kõik kardavad. - Tegija.
Aitäh.
Mõnitad või?
Ei.
- Nalja tegin. LOL. - LOL.
Õudselt naljakas.
- Saa mu naiseks. - Mida?
Sina. Mina. Me võiksime kõike seda koos valitseda.
Sa meeldid talle.
Aga tema sulle?
Ma olen juba võetud. Nii et...
- Selge pilt. - Mul on kihlatu.
Kahvatu on? Jajah.
Sa ei tea, kus ta on, nii et ehk oled siiski...
Mul on kihlatu, nii et ma pole saadaval.
Kade.
Ma olen täiega kade. Täiega kade.
- Kas te lahkute? - Peame oma pere päästma.
Me oleme ju ka pere.
Mu teise pere.
Me proovime oma vanemaid päästa.
Mis juhtus?
No nad on surnud.
- Surnud? - Jah.
Aga me üritame nad uuesti ellu äratada.
Ellu? Uuesti?
Aga YOLO.
YOLO.
Ehk saab mitu korda elada. Näiteks kaks korda. YOLT.
YOLT.
- See naine on surnud. - Ei-ei, elus olen, tänan küsimast.
Ma näitlesin.
Surnud oled.
- Näitlesin. - Hakkan kooparahvast puudust tundma.
Tead, mis tunne on olla seltskonnas kõige targem?
Jah.
Ärge ninasirmikut ära sööge.
- Sööme ära. - Sööme.
Ei, ma tulen tagasi.
Ei, ärge sööge. Tuleme tagasi.
Tuleme?
- Olgu, Saff. - Olgu, Saff.
Saad mu naiseks, eks?
- Olgu, hakkame minema. - Jah. Siiapoole.
- On mul lootust, Penope? - Tšau!
Oi ei.
Penelope, millal me tagasi tuleme?
Tagasi? Milleks?
- Ninasirmikule appi. - Mu semudele külla.
- Kuigi nägid neid just? - Jah.
Kas tahate kuulda fakti jääaja kohta?
- Oh ei. - Ei.
PÕHINEB OSALISELT TERRY GILLIAMI JA MICHAEL PALINI LOODUD TEGELASTEL
PÕHINEB FILMIL „TIME BANDITS“
Tõlkinud Triin Jürimaa