Mäntyinen, kaiverrettu kapiokirstu -
jossa on käsintaotut, tulppaaninnupun malliset saranat.
Pähkinäpuinen tarjoilukaappi.
1500-luvun ranskalaisia ornamenttikoristeluita.
Mauttomasti kaunisteltu 1800-luvulla.
Kaksi flaamilaistyylistä tammiviilukaappia.
Ylemmässä osassa kaiverrettuja antropomorfisia hahmoja ja karyatidejä.
Onko jokin vialla, herra Oldman?
Onko se tärkeä?
Jos tarjoaisitte tätä minulle lahjana, ottaisin sen vastaan.
Tämä saattaa näyttää homeiselta puulta, mutta vuosisatoja sitten -
homeen alla on varmasti ollut maalaus.
Hyvää iltaa. Miten voitte? - Oikein hyvin.
Steirereckin johto ja henkilökunta lähettää parhaimmat terveisensä.
Hyvää syntymäpäivää, herra Oldman.
Tänä vuonna kokkimme omistavat teille renessanssin aikaisen jälkiruoan.
Se on tehty tuulihatuista ja karvasmanteleista.
Nauttikaa.
Varmaankin ihottumaa. - Varmaankin.
Eikö se maistunut, herra Oldman?
Päinvastoin, mutta syntymäpäiväni on huomenna.
Kello on 22.35, ja olen hyvin taika- uskoinen. Kuvitellaan, että hyväksyin.
Ylihuomiseen siis.
Vatikaanin museon johtaja odottaa soittoasi.
Cellinin työksi väitetty pyhäinjäännöslipas, oletan.
Raportti on valmis. Mitä teen kaikille lahjoille?
Lähetä kotiini matkapuhelinta lukuun ottamatta.
Vain yksi tänä vuonna. -Hyvä. On ymmärretty, että inhoan niitä.
Tuohon pitää silti vastata, Virgil. Syntymäpäiväsi ensimmäinen puhelu.
Perinteet.
Haloo? - En halua hukata aikaanne.
Kuka puhuu? - Claire Ibbetson taas.
Älkää sulkeko. Te olette herra Oldmanin sihteeri, eikö?
Voitte puhua minulle. Sillä ei ole merkitystä.
Katsokaas, en tunne ketään.
Valitan, tämä ei ole tukilinja.
Selitän huonosti. Minulla ei ole tapana puhua ihmisten kanssa usein.
Teillä on käynyt hyvä onni. Ihmisten kanssa puhuminen on vaarallista.
Te kuitenkin soititte, joten riski on teidän.
Kyse on vanhempieni huvilan huonekaluista. He... vuosi sitten.
Ymmärrättekö? - Kyllä.
Olen kuullut, että kiinteistö on äärimmäisen arvokas.
Harvinaisia kappaleita, kuten maalauksia. Minulla ei ole valokuvia.
Mitä haluatte? - En ole päättänyt vielä...
Haluaisin saada... Mikähän se sana on?
Arvioinnin. - Juuri niin.
Siksi pyysin, että saisin puhua herra Oldmanin kanssa.
Tunteeko herra Oldman teidät jo? - Ei lainkaan. Hän ei tunne minua.
Mutta minä tiedän hänestä paljon.
Herra Oldmanin avustajat hoitavat alustavat arvioinnit. Yhdistän heille.
En ehkä ollut selkeä. Haluaisin puhua itse herra Oldmanin kanssa.
Herra Oldman ei johda alustavia arviointeja.
Mutta ennen kuolemaansa isä kertoi, että jos päätän myydä kaiken -
huutokauppa pitäisi antaa parhaan meklarin eli Oldmanin hoidettavaksi.
Myyty! Hyvä herrasväki, minulla on kunnia esitellä kohde 231 -
pitkä linssikaukoputki, jonka rakensi Galileo Galilei.
Se on täysin toimintakunnossa. Avataan miljoonalla eurolla.
1 100 000. - 1 100 000.1 200 000.
1 300 000. 1 400 000 puhelimitse.
1 500 000 sieltä takaa. 1 700 000.1 800 000 tarjottu.
1 900 000.2 000 000. 2 000 000 euroa tarjottu.
Terveydeksi. Oliko se huuto?
2 000 000.2 100 000.
2 300 000 puhelimitse.
2 500 000. 2 700 000.
On tarjottu 2 700 000. Oliko siinä kaikki?
2 700 000 euroa. Myyty. Onneksi olkoon, hyvä herra.
Kohde 232. Boris Gregorianin oppi- lapsen "Jano". Öljyvärityö, 60 x 70.
Tämä menee parhaiten tarjoavalle.
1 000.2 000 euroa.
3 000.4 000.5 000 euroa netissä.
6 000.7 000.
8 000.9 000 puhelimitse.
10 000 sieltä takaa. 11 000 netissä.
12 000.13 000 netissä. 14 000.15 000.
Tämä ei tee niskalleni hyvää.
15 000 tarjottu.
20 000.20 000 euroa tarjottu. Tuleeko vielä? Myyty!
Kaunis, eikö totta? - Kyllä. Erittäin.
Et ikinä osu harhaan, pomo.
Kenen se on oikeasti? - Janskyn.
Venäläismaalari, joka kuoli 1930-luvun lopulla. Loistavia maisemamaalari.
Maisemien lisäksi hän maalasi kolme muotokuvaa.
Vain kolme elinaikanaan. - Tämä on yksi kolmesta.
Siinä on tuplasti.
Kauanko olemme tunteneet? - Melko kauan.
Olemme tehneet aika hyviä jekkuja. Muistatko Emil Hansenin?
Vain sinä tiesit heti, että hänestä tulisi suuri nimi.
Kaappasimme hänen äitinsä muotokuvan muiden nenän edestä.
Lienee arvokas nykyään. -Kuulostat katkeralta, kun et saanut enempää.
Olemmeko koskaan puhuneet rahasta? - Suoraan sanoen emme.
Tämä on aina kelvannut sinulle, ja sitä se on ollut myös minulle.
Kadun vain sitä, etten ole saanut vakuutettua sinua siitä -
että minun maalaukseni ovat todiste suuresta lahjakkuudesta.
Taiteen rakkaus tai kyky pidellä sivellintä ei tee taiteilijaa.
Tarvitaan sisäistä mysteeriä. Sitä sinussa ei ole.
Olit oikeassa. Tuplasti ei riittänyt.
36 vuoden aikanani tällä alalla -
kukaan ei ole antanut minun odottaa 40 minuuttia.
Todella suuri häpeä. Ja huonoa käytöstä.
Haluan selittää. Yritin soittaa... - Tekosyitä ei ole.
Älkää tulko lähelleni. - Siihen ei vastattu.
Minulla ei ole kännykkänne numeroa. - En omista kännykkää.
Lbbetsonin neiti soittaa. - Käske painua helvettiin.
Hän itkee. Hän jäi auton alle matkalla tapaamiseenne.
Se ei kuulu minulle.
Hän oli tajuton. Hän makasi verilammikossa kun ambulanssi saapui.
Hyvä on. Yhdistä hänet minulle.
Niin? - Suokaa anteeksi.
Tarkoitukseni ei ollut olla epäkunnioittava.
Ei kai mitään kovin vakavaa? - Ei. Pääsen huomenna kotiin.
Hyvä. Toivon teille pikaista toipumista.
Voisitteko harkita uutta tapaamista?
Hyvä on. Mutta lähetän apulaiseni.
Kunpa se olisi sama, jonka kanssa puhuin viimeksi.
Mitä tarkoitatte? - En osaa selittää sitä.
Muta tiesin heti, että se ääni saattoi olla vain teidän, herra Oldman.
Todella yllättävää, eikö?
Voimme tuoda esille hänen kasvonsa, osan pukua ja osan taustaa.
Uskomatonta. Mistä herra Oldman keksi ajatella asiaa?
Miltä ajalta se on? - On liian varhaista sanoa.
Ehkä herra Oldman selvittää asian nopeammin ja paremmin kuin me.
Se on jäljennös. - Miten se on mahdollista?
Sehän on kaunis! - Sanoin vain, ettei se ole aito.
Pigmentin ja puun alustavan analyysin mukaan arvelimme 1600-lukua.
Jopa vanhempi. - Sen täytyy olla arvokas.
Tekijä on Veliante, naispuolinen väärentäjä 1500-luvulta.
Hän jäljensi mestariteoksia, muttei naisena voinut signeerata niitä -
joten hän merkitsi ne koodilla, joka oli piilotettu kankaaseen -
tai tässä tapauksessa kohteen katseeseen.
Iiriksestä heijastuva valonsäde on V-kirjain. Veliante.
Se on jonkin arvoinen, mutta ei mitään alkuperäiseen verrattuna.
Oletteko herra Oldmanin avustaja? -Kyllä.
Olen Fred, talonmies. Hauska tavata.
Tulkaa sisään. - Kiitos.
Entä neiti lbbetson?
Hän lähetti terveisensä, mutta hänellä oli kuumetta viime yönä.
Olisipa hän soittanut. Tein matkan tyhjän takia. Kertokaa terveisiä.
Hän toivoi, että aloittaisitte arvioinnin. Minä näytän paikkoja.
Kaikki on käytettävissänne. Seuratkaa minua.
Hän toivoi tapaavansa pomonne. - Eihän teidänkään pomonne ilmaantunut.
Totta. No, tuleepahan työ hoidettua nopeammin.
Suokaa sotku anteeksi. Kaikki on romahtanut -
neiti Ibbetsonin vanhempien kuoltua. Mennään yläkertaan.
Onko omistajien kuolemasta kauan?
Voisi kuvitella, että vuosisatoja sitten, mutta siitä on vain vuosi.
Ensin rouva Ibbetson ja sitten, vain 45 päivää myöhemmin, herra Ibbetson.
Katselkaa tarkkaan ja rauhassa. Avaan vain nämä verhot.
Tässä huoneessa on liikaa ikkunoita.
Onko neiti Ibbetsonilla monta sisarusta? -Hän on ainoa lapsi.
Onko hän naimisissa? - Ei.
Onko ollut? - Ei, ei.
Hänellä tuskin on edes poikaystävää.
Isovanhempia, tätejä, setiä? - Ei ketään.
Tietääkseni neiti lbbetson on oman onnensa nojassa.
Paljon huoneita. En ole onnistunut edes laskemaan niitä.
Ovatko muut arvioineet ennen minua?
Ei kukaan. Te olette ensimmäinen.
Neiti Ibbetson pitää tästä talosta kovasti. Ehkä liikaakin.
Hän haluaisi pitää kaiken, mutta minkäs tälle mahtaa?
Valtakunta rapistuu. Yksinäinen nainen ei pärjää.
Aikooko hän myydä myös talon? - En tiedä. Ehkä osan tästä.
Hän tuskin luopuu koko paikasta. - Millaista työtä hän tekee?
En osaa sanoa. Tunsin vain hänen vanhempansa.
Saanko nähdä kellarit?
Tätä tietä. Alas on pitkä matka.
Olkaa hyvä.
En tajua tätä.
En ole ikinä nähnyt, että sinä kukistuisit.
Olet tutkinut kaiken maailman rautavempaimia.
Optisia, aritmeettisia laitteita, vesikelloja...
Jopa hiustenkuivain, joka kuivasi Jules Vernen vaimon kiharoita.
Mutta eikö sinulla ole mitään sanottavaa tästä oudosta vehkeestä?
Ajatella, että taiteentuntija innostuu näin tavallisesta rautavempaimesta.
Kohde ei niinkään herätä mielenkiintoani -
vaan pikemminkin ristiriita.
Löysin sen tässä asennossa kostealta lattialta -
muta ruostetta on vain hammas- rattaiden päällä, kaukana kosteasta.
Mitä se tarkoittaa? - Esine ei ole ollut siellä kauan.
Se ruostui muualla, tai joku käänsi sen ylösalaisin.
Pelkkää hyödytöntä päättelytyötä.
Hei, Robert. Onnistuitko? - Epäilitkö minua?
Se toimii nyt hienosti. Ja kopioin nauhoituksen nauhalta.
Olet nero. Mitä se teki? -Ei mitään. Ehkä kutsut treffeille joskus.
Voit olla varma. Saanko antaa suukon? - Totta kai. Siinä olen hyvä.
Hyvää iltaa.
William-Adolphe Bouguereau. "Venuksen syntymä."
Autenttinen.
Umberto Veruda, "Ole rehellinen", 1890.
Teistä on ollut paljon puhetta. Toivoin näkeväni teidät tv:ssä...
Jään mieluummin varjoon. - Olemme samanlaisia.
Se ei tarkoita, että olemme samaa mieltä. Sihteerini on etsinyt sinua.
Mistä tiedät, että tuntemattomasta maalarista tule kuuluisa?
Vaiston avulla. Se sama vaisto saa minut epäilemään aikeitanne.
Valitan sellaista vaikutelmaa. Olen tosin luottanut omistukseni teille.
Sopimus pitää allekirjoittaa ennen kuin luettelo voidaan tehdä.
Se vie aikaa, eikä sitä aloiteta, ellette lakkaa piileksimästä.
Aloittakaa työ. Aloituspäivänä tapaamme huvilalla. Lupaan sen.
Ota nämä. - Kyllä.
Varovasti! - Näyttää saksalaiselta.
Itävaltalainen. Varovasti.
Kello on 11.00. Sovittu aika oli 8.30.
Hän ei vastaa puhelimeensa. Mutta jos sanoi tulevansa, hän tulee.
Piano ei kaipaa restaurointia.
Ei niin. Se pitäisi tarkistaa, mutta avainta ei ole.
Se on tässä.
Viime kerralla avainta ei ollut.
Herra Oldman! Autatteko minua kirjahyllyn kanssa?
Italialainen täyspuinen kirjahylly...
Kuka tämän rikkoi? - Ei, se oli jo rikki.
Onko tämä osa taloa asuttu? - Miksi?
Täällä on tapahtunut muutoksia.
Ei, herra... Anteeksi, en tiedä nimeänne. Luulin, että...
Sama se, kuka minä olen. - Täällä ei asu ketään.
Ellei emäntänne ilmesty puoleen- päivään mennessä, keskeytän työt.
Herra Oldman!
Neiti lbbetson. - Haloo, herra Oldman?
Herra Oldman, en tiedä miten pyytää anteeksi.
Säästäkää minut tekosyiltänne.
En koske tavaroihinne ilman sopimusta. Onko selvä?
Jättäkää sopimus aulan pöydälle. Allekirjoitan sen. Hyväksyn ehtonne.
Minä en hyväksy ehtojanne. En toimi hupsujen, pinnallisten naisten kanssa.
Varovasti!
Ymmärrän täysin ärtymyksenne.
Mutta uskokaa minua, minulle on sattunut valitettava sattumusten sarja.
Mitä tänään sitten tapahtui?
Autoni varastettiin ja kävin ilmoittamassa siitä poliisille.
Mille asemalle menitte? - Keskustaan.
Minne sinne? - Torin reunalle.
Minkä torin? - Älkää kuulustelko!
Kuka luulette olevanne?
Oletteko täällä, neiti lbbetson? - Mikä tuo kysymys on?
Oletteko täällä? - En ymmärrä.
Jos olette täällä, tulkaa esiin. Kertokaa, mitä tämä leikki tarkoittaa.
Soittakaa illalla yhdeksän jälkeen. Selitän asian.
Samaa materiaalia ja samaa käsityötä.
Nämä kuuluvat samaan laitteeseen.
Ei ole signeerausta tai kaiverrusta.
Sain ruosteet ja hapettumat pois toisesta palasta, mutta en tiedä.
Ei mitään.
Voin tehdä saman näille, mutta nyt en huomaa mitään.
Mitä löysit?
Tekniikka, jolla hammasratas on kiinnitetty akseliin, on vanha.
En ole nähnyt moista ennen. Katsokaa.
Se on 1700-luvulta. - Voi olla isokin juttu.
Haluatko arvata, mikä tämä on?
Kolme mosaiikin palasta ei riitä, herra Oldman.
Viimeisinä vuosina vanha pariskunta sairasti.
Talo oli kamalassa kunnossa jo silloin.
Herra lbbetson puhui aina, että jotain pitäisi myydä.
Kuinka vanha neiti Claire on? - Noin 27.
Mitä muuta voitte kertoa hänestä?
En oikeastaan mitään. En varsinaisesti tunne häntä.
Ja olet silti ollut Ibbetsonien palveluksessa noin kymmenen vuotta.
11 vuotta tarkalleen ottaen.
Emme ole paljon olleet tekemisissä. Olemme puhuneet usein...
Mutta?
En ole ikinä nähnyt häntä.
Miten se on mahdollista? - Se on totta. En kertaakaan.
Miksi?
Koska neiti Claire sairastaa outoa sairautta.
Hyvää iltaa, neiti Ibbetson. - Odotinkin soittoanne.
En halua riidellä ja pahoittelen, jos olin töykeä tänään.
Mutta jos aion olla käytettävissänne -
en voi antaa tämän huonon vitsin jatkua enää yhtään pidempään.
Lopettakaa kaikki toimenpiteet. Pyydän anteeksi häiriötä.
Lähettäkää laskunne minulle. Hyvää yötä.
Kohde 93. Veliante. "Naisen muotokuva."
1500-luvun alku. Inspiraationa Petrus Christuksen "Nuoren tytön muotokuva".
Avaan huudot 20 000 punnasta.
22 000. - 22 000.
24 000.26 000 puhelimitse. 28 000 tässä huoneessa.
30 000. 35 000. Kiitos, hyvä herra.
40 000 puhelimitse. 45 000 täältä.
50 000.
55 000.60 000. 65 000 puhelimitse.
70 000.70 000 puntaa tarjottu.
Tuleeko korotuksia 70 000 puntaan? 75 000.
80 000 puhelimitse. Tuleeko lisää? Tarjottu 80 000 puntaa.
On tarjottu 80 000.
90 000. Tuleeko lisää? Myyty.
Kiitos, hyvä herra. - Minäkin tarjosin 90 000 puntaa.
Herra Oldmanin olisi pitänyt huomata se.
Ei, rouva Derain. Herra Whistler tarjosi 90 000. Hän oli ainoa tarjoaja.
He huusivat yhtä aikaa. - Rouva tarjosi ensin. Näin sen.
Mitä me teemme?
Olen suurin Velianten väärennösten keräilijä ja haastan teidät oikeuteen.
Olit liian hidas, Billy! Et tehnyt tarjoustasi ajoissa.
Ja olit myöhässä. Et pysynyt vauhdissani.
Hän oli takanani. Olisin tarjonnut, jos olisin nähnyt.
Menetät otteesi.
Olet ehkä oikeassa, mutta olemme möhlineet ennenkin.
Niin se vain menee. En ole ennen ollut tuollaisessa sirkuksessa.
Se ei ollut väärennös. Se oli Petrus Christuksen aito teos.
Sen arvo on kahdeksan miljoonaa puntaa.
Hyvänen aika.
Olen todella pahoillani.
Edes silloin kun menetimme Van Goghin "Nainen ja viuhka" -teoksen -
et ottanut sitä näin raskaasti. Mistä nyt tuulee, Virgil?
642.
729.
918.
1 011.
1 119.
1 320.
1 404.
Mitä saa olla? - Teetä kiitos.
8 109. 8 725.
Valitan, kulta. 8 625.
8 725! 8 725.
Katso tarkemmin, pölvästi.
Paskat! Olit oikeassa. 8 725. - Tässäkö kaikki?
Heippa!
Puhdistin nämä erikoisnesteellä.
Olen tutkinut niitä milli milliltä ja katso, mitä paljastui.
Vaucanson. Uskomatonta!
Jacques Vaucanson. Automaattien rakentaja 1700-luvulta.
Tein aikoinaan lopputyöni hänestä.
Uskomatonta! Yksi hänen androideistaan pystyi jopa puhumaan.
Aivan. Väki maksoi saadakseen kysyä siltä kysymyksiä.
Androidi liikutti päätään, kumarsi ja vastasi.
Sisällä oli takuulla joku. Ehkä kääpiö.
Sitä Edgar Allan Poekin epäili Maelzel's Chess Player -tekstissään.
Todennäköistä. Mutta selittämätön mysteeri oli se -
miten Vaucansonin automaatti vastasi aina oikein.
Automaatin puheessa toki käytettiin temppuja -
mutta kaikki mitä se sanoi, oli totta.
Tuo kaikki palaset minulle. Kokoan ne juuri sellaiseksi, kuin ne olivat.
Epäilemättä, mutta en taida saada käsiini puuttuvia osia.
Ne lienevät samassa paikassa, missä nämäkin.
80 % osista riittää. Voin kehittää loput itse ja rakentaa sen.
Se ei ole niin helppoa.
Anteeksi. Tuo on tyttöystäväni.
Hei, Sarah. Tässä on herra Virgil Oldman.
Hauska tavata, Sarah. - Robert on kertonut sinusta paljon.
Eikö nuorilla ole jännittävämpiä puheenaiheita?
Tulkaa syömään kanssamme? - Joskus toiste, kiitos.
Se on sitten lupaus. Heippa. - Näkemiin.
Peruuta New Yorkin -matka ja pyydä Alphersoneita tänne.
Me pyysimme tapaamista. - Muutimme mieltämme.
Claire lbbetson soitti. - Mitä hän nyt tahtoo?
Hän pyysi tapaamista kello 14.30. - Missä?
Lbbetsonien huvilalla. Missä muualla?
Olen kiitollinen, että tulitte, herra Oldman.
Mistä tiesitte, että se olin minä? - Fred ontuu. Te ette.
En uskonut, että haluaisitte enää puhua kanssani.
Tiedän, ettette siedä tekosyitäni. En minäkään sietäisi.
Itse asiassa... Miten sanoisin sen?
Puhukaa suoraan. Ei huolta.
En kiellä, etteivätkö oikkunne alkaisi hieman rasittaa.
Toivottavasti ei liikaa.
Halusin pyytää anteeksi käytöstäni.
Tyypillistä hupsulle, pinnalliselle naiselle, kuten sanoitte.
Miksi välttelette tapaamistani? - Se ei ole henkilökohtaista.
Miksi haluaisitte tehdä kauppoja henkilön kanssa -
jota ette tohdi edes katsoa kasvoihin?
Tätä on vaikea selittää. Ette uskoisi kuitenkaan.
Ellen uskoisi, en leikkisi täällä piilosilla oloa kanssanne.
Tapaan ihmisiä vain harvoin. Edellisestä kerrasta on aikaa.
Siinä ei mielestäni ole mitään vakavaa.
Kaikki viihtyvät joskus yksin paremmin kuin joukossa.
En ole poistunut talosta täytettyäni 15.
En ymmärrä. - Ymmärrättehän. Tämä on huoneeni.
Aina kun talossa on joku, lukitsen itseni tänne.
Jopa silloin kun vanhempani elivät.
Näin heitä tuskin koskaan. En tapaa ketään.
Mutta miksi?
Miksi te kuljette sormikkaat käsissänne?
Kyse on hygieniasta.
Pelkäätte muiden koskettamista. Teitä iljettää koskea heidän esineitään.
Minä pelkään kulkea siellä, missä muut asuvat. Samanlaisia valintoja.
Ettekö ole käynyt ulkona 12 vuoteen? - Taidatte tietää ikäni.
Erakkomaisuus ja talonmiehen palkkaus eivät sovi yhteen.
Kävelen paljon huvilan sisällä -
kun täällä ei ole muita. Sitä tapahtuu nykyään usein, mutta en käy ulkona.
Ajatuskin lamaannuttaa minut.
Toivon, että ymmärrätte minua nyt ja toivon, että voitte auttaa minua.
Saatte sanani, neiti lbbetson.
Kuten kaikkien välistemme sopimusten suhteen, te saatte asettaa hintanne.
Jättäkää sopimus pöydälle. Se on allekirjoitettu seuraavaksi kerraksi.
Olkaa hyvä, olen todella väsynyt.
Pidätte sormikkaistani, mutta mikä muu sai teidät soittamaan uudelleen?
En ole ollut kovin ystävällinen.
Minä vaikutuin, kun katselitte taloani eilen vastapäisestä baarista.
Löysit puuttuvat palat. - Toistaiseksi tuo saa riittää.
Minkä arvoinen toimiva automaatti olisi?
Ajattele todella korkeaa lukua.
Ajattelitko jo? - Kyllä.
Luku oli luultavasti liian pieni. - Puhut paljon, mutta sanot vähän.
Otan tuon kohteliaisuutena.
Jos asiat menevät kuten luulen, palkintosi on merkittävä.
Tarkoituksenani ei ollut puhua rahasta. Mistä löydät tällaisia?
Antiikin maailman säännöt kieltävät kertomasta lähteitä.
Tuolla nurkassa on muutama hammasrata.
Kasatkaa ne kokoon. Minä hoidan luetteloinnin.
Kynttilänjalkoja.
Miltä ajalta? - 1600-luvulta.
Herra Oldman.
Herra Oldman? - Niin.
Mitä olette päättänyt tämän siiven huonekaluista?
Olemme laatimassa luetteloa. Kertokaa myöhemmin, mitä haluatte jättää pois.
Olen ajatellut tilannettanne. - Valitan tunkeutumista ajatuksiinne.
Siitä ei ole kyse. Olen miettinyt, miten saatatte elää näin.
Pärjään yksin, en tarvitse apua. Mutta kiitos huolenpidostanne.
Kaikin mokomin.
Nähdään taas pian. - Hyvää päivänjatkoa.
Herra Oldman!
Sopimuksenne.
Luin sen. Se vaikuttaa olevan kunnossa.
Jätin nimikirjaimeni sivuille ja alle- kirjoitin viimeisen. Teinhän oikein?
Täydellistä. Mutta henkilötietonne puuttuvat.
Ottakaa ne passistani.
Tämä on mennyt umpeen jo aikaa sitten.
Henkilötiedot eivät vanhene. Olin pieni tuolloin, mutta passi käynee.
Joissakin tapauksessa neuvon etenemään suoraan restaurointiin.
Te tiedätte parhaiten.
Työ kestää hieman pitempään, mutta arvioinnin piiri laajenee.
Ymmärrän.
Värjäätte hiuksianne. Inhoan ihmisiä, jotka eivät luota omiin hiuksiinsa.
Minä en luota ihmisiin, jotka eivät astu ulos jalallaankaan.
Talonmiespalvelut lakkaavat maanantaista alkaen.
Tuon vain neiti Ibbetsonin ostokset.
Asia ei kiinnosta minua. - Tässä ovat avaimet.
Miksi annatte ne minulle? - Neiti lbbetsonin pyynnöstä.
Mikäli haluatte tutkia asiaa lisää.
Kun menette sisään, paukauttakaa ovea. Muuten hän pelästyy.
Yritän päätellä näiden laitteiden järjestystä -
ja miettiä, mikä sopi mihinkin.
Ei voi olla helppoa. - Mutta ei mahdotontakaan.
Vaihdelaatikot muistuttavat ihmistä.
Jos ne ovat yhdessä pitkään, ne mukautuvat toistensa muotoihin.
Oletko sitä mieltä, että aika voi tehdä mistä tahansa liitosta mahdollisen?
Ehdottomasti.
Eräs ystäväni tapasi nuoremman naisen, jolla oli agorafobia.
Avaran paikan kammo? - Täsmälleen.
Nainen asui vuosia omaan asuntoonsa lukkiutuneena.
Vastikään nainen antoi miehelle avaimet taloonsa -
ja siitä asti mies on ollut jatkuvan kiihkeyden vallassa.
Mitä minä sanoin? Nyt mies on naisesta jatkuvasti huolissaan.
Hän miettii: "Mitä nainen tarvitsee? Sampoota, lääkkeitä... jogurttia?"
Kaunista, eikö? - En ole ihan varma.
Rauhoittele ystävääsi. Aika tekee jo tehtäväänsä heidän vaihteilleen.
Olkaa hyvä, herra Oldman.
Oletteko vihainen minulle? - Miksi olisin?
Liittyen hiuskommenttiini. - En lainkaan.
Soitin kysyäkseni haluatteko myynnin tapahtuvan -
sukunne nimellä vai haluatteko pysyä anonyyminä?
Anonyyminä. - Hyvä.
Tällä kertaa näin teidät. Televisiossa.
En yleensä anna haastatteluja, mutta nyt oli pakko.
Olette kiehtovampi näin. Naiset kiinnostuvat teistä varmasti.
Kohde 132. Gustave Rett, "Hattupäisen naisen muotokuva".
1956. Öljyvärityö, 80 x 100 cm.
Myydään eniten tarjoavalle.
10 000 puntaa.
Fred, onko neiti lbbetsonista kuulunut? Hän ei ole vastannut päiviin.
En ole kuullut hänestä johonkin aikaa. Olen sairastanut.
Kuka hänelle vie ruokaa?
Neiti lbbetson?
Neiti lbbetson? Vastatkaa!
Claire? Claire, oletko kunnossa?
Voi ei! - Ei.
Minä täällä, Claire. Herra Oldman.
Kuuntele. Herra Oldman täällä. Täällä ei ole muita.
Mitä on tapahtunut?
Voin huonosti. En tiennyt kenelle soittaa.
Kukaan ei vastannut. Ja sitten kaaduin.
Kaaduin ja löin...
Avaa ovi. On mentävä lääkärin luokse.
Ole kiltti!
Ei, ole kiltti!
Osaatko korjata särkyneen meklarin?
En tietäisi mistä aloittaa. Mukava nähdä taas, herra Oldman.
Onko jokin vialla? Vaikutatte poissaolevalta.
Liian monta tuholaista ja hämähäkkiä ja liian vähän mestariteoksia.
Voiko asian muotoilla niin?
Miten lelumme edistyy?
Onnistuin saamaan joitakin osia paikoilleen.
Mutta osia puuttuu silti liikaa.
Koko sisusta. Tästä ei selviä, millainen sen luonne on.
Ihan kuin ystäväni ja se tyttö tornissa.
Niin, mutta me emme ole nähneet androidiamme. Hapuilemme pimeässä.
Samoin se mies. Hän puhuu naiselle suljetun oven läpi.
Suljetun oven? - Kyllä.
Jos joku liikkuu talossa, nainen lukitsee itsensä huoneeseen.
Eikö mies ole nähnyt naista? - Kukaan ei ole nähnyt.
Kun ihmiset tapaavat netissä, he eivät heti paljasta itseään.
Nainen ei paljasta itseään. - Ehkä miehen strategia on huono.
Ystäväni on vaikeampaa onnistua yrityksessään -
kuin meille on automaatin rekonstruointi?
Riippuu siitä, miten monta ruosteista osaa onnistut löytämään.
Tässä on vielä yksi.
Tuo on kännykkä. Ja ihan uusi.
Minä olen ruosteinen, koska en osaa käyttää tuota.
Voisitko opettaa minua ennen kuin tyttöystäväsi tulee?
Haloo. - Iltaa. Tässä on Claire Ibbetson.
Häiritsenkö teitä? - Ette lainkaan, neiti lbbetson.
Tästedes voitte soittaa minulle mihin tahansa aikaan.
Halusin vain kiittää kaikesta.
Ei tarvitse. Tärkeintä on, että teillä on nyt parempi olo.
Niin. Se oli vain pieni ruhje päässä. Voin paljon paremmin.
Halusin kertoa, että kävin inventaarion läpi.
Mitä piditte? - Olette tehnyt hienoa työtä.
Minua kuitenkin epäilyttää. En ole varma siitä, että kannattaa myydä.
Mitä te neuvoisitte? - En tiedä, mitä olette suunnitellut.
Miksi päätitte myydä? Haluatteko uuden alun vai oliko syy jokin muu?
Kaikkea sitä, kai. Myyn talonkin. Se on minulle liian iso.
Tuntuu siltä, kuin olisin aukiolla. Haluan jotain pienempää.
Toisaalta ajatus lähtemisestä kauhistuttaa minua.
Miten? Panenko siteen silmille vai kannetaanko minut nukkuvana?
Jään miettimään sitä ja päädyn lykkäämään kaikkea loputtomiin.
Teillä on aikaa päättää se. Ainakin siihen asti, kun luettelo painetaan.
Älkää kiusatko itseänne. Ajatelkaa itseänne ja tulevaisuuttanne.
Se onkin suurin kiusa. Kun mietin sitä, en pysty työskentelemään.
En tiennyt, että teette töitä.
Kirjoitan romaaneja, tarinoita ja sen sellaista.
Olisi mukava lukea niitä. Ostan niitä.
Meidän onneksemme ette voi tehdä sitä.
Kirjoitan salanimellä ja inhoan kaikkea, mitä kirjoitan.
Taitelijat inhoavat aina töitään, neiti lbbetson.
Eilen sanoit minua Claireksi.
En huomannut. Olin hätääntynyt. Anteeksi.
Haluaisin sinun jatkavan sitä.
"Haluaisin sinun jatkavan." Niin hän sanoi miehelle. Noin vain.
No mitä mies sanoi? - Hän hämmästyi, mutta suostui.
Mitä muuta hän saattoi tehdä? - Minä olisin pyytänyt samaa.
Se ei kuulu hänen tyyliinsä. Enkä usko, että hän jahtaa naista.
Sitten hän ei saa naista pois sieltä.
En usko, että hän jahtaa naista. En usko...
Kammottava ääni!
Luulin, että hän kaipasi naisen kasvoja nähdäkseen.
"Kaipasi" ei ehkä ole oikea sana.
Pikemminkin hän oli utelias näkemään naisen.
Mutta mahdollisuus siihen vaikutti epätodennäköiseltä.
Siihen voisi olla keino. Se riippuu siitä, miten rohkea ystäväsi on.
Kirjoituslipasto. - Kyllä.
Pyöreä pöytä. - Ei, sen minä haluan pitää.
Siinä kaikki. Ensi kerralla käymme läpi maalaukset.
Claire, kuvataanko täällä vai studiolla?
Studiolla. En halua, että taloon tulee paljon ihmisiä.
Se on paras ratkaisu. Minä lähden nyt. Tarvitsetko jotain?
Ei. Kiitos, herra Oldman.
Milloin näemme toisemme seuraavan kerran?
Tarkoitat kai, milloin sinä näet minut. Minulla ei sellaista etuoikeutta ole.
Suo anteeksi. - Mutta pian.
Hyvää päivää sinulle. - Sinulle myös.
Haloo?
En voi uskoa sitä. - En voinut nukkua yöllä, Virgil.
Minun oli saatava sinut antamaan anteeksi. -Miten sinä sait tämän?
Kuulin rouva Derainen joutuneen ahdinkoon -
joten taivuttelin hänet myymään sen minulle 250 000 punnalla.
Se ei ollut halpa! - Minusta se oli kohtuullinen hinta.
Sinä puhuit 8 miljoonasta. Näin kaikki tekevät hyvät kaupat.
Paljonko haluat, Billy? - En enempää kuin mitä maksoin.
Sinä olet menettämässä otteesi.
Haluan takaisin siihen, missä olimme. Kun olin ystäväsi -
kumppanisi, luotettu parittajasi.
Jos teet näin voittaaksesi luottamuksesi, se on huono kauppa.
Et ole sitä koskaan menettänytkään.
Mahtavaa! Löysit tärkeitä juttuja.
Paras osa on tämä.
Korva. - Askel eteenpäin, vai mitä tuumit?
Todellakin. Minusta olemme käännekohdassa. Katso.
Loistavaa. Osat vetävät toisiaan puoleensa.
Miten se ystäväsi juttu meni?
Montako sekuntia meni, ennen kuin tajusit minun puhuvan itsestäni?
Aika monta, itse asiassa. - En noudattanut neuvoasi.
Siinä oli jotain kieroa, liian harkitsematonta.
Aivan. Ymmärrän.
Kuusipäiväisen viikon matemaattinen joukko.
51-minuuttisen tunnin matemaattinen joukko.
Mitä saisi olla? - Teetä, kiitos.
Pisteen pituus. Ympyrän suunta.
Teenne on valmista. - Ympärysmitan reuna.
Segmentin pinta-ala. - Ällistyttävää. Hienoa työtä.
Pallon vertikaalinen asema.
Toin arviot huonekaluista ja tauluista. Sinun täytyy hyväksyä ne.
En tiedä mitään siitä. - Luota minuun, neiti lbbetson.
Olet viettänyt paljon aikaa kellareissa.
Siksikö vaihdoit lukot? - Vaihdan ne puolen vuoden välein.
Minä haluan tarkistaa kaiken kahdesti -
kun selvitän kellarin salaisuuksia. Jos se häiritsee, kerro.
Uudet avaimet ovat pöydällä. Ota ne, ole kiltti.
Kiitos luottamuksestasi.
Olitko vihainen, kun et päässyt sisään? -En, mutta olin huolissani.
Olet oikeassa. Minun olisi pitänyt kertoa. Olen pahoillani.
En ymmärrä sitä, miksi pilaat elämäsi näin.
Sairautesi on niin absurdi, että se tuntuu epätodelliselta.
Äitini luuli aluksi, että teeskentelin. Olimme ulkomailla.
Pelkäsin Eiffel-tornin juurella kävelemistä niin, että lamaannuin.
Aloin huutaa ja kaaduin maahan.
Olin pikkutyttö, mutta se toistui yhä uudestaan. Hänen oli pakko uskoa.
Oletko koskaan kyennyt voittamaan ahdistustasi?
Kerran. Koulun retkellä Prahassa. Olin neljätoista.
Aukio, jossa on astronominen kello.
Kävelin sen poikki satoja kertoja. Se oli ihanaa.
Muistan ravintolan, jossa oli hyvin outo sisustus.
Jos jokin paikka herättää minussa nostalgian, se on se.
Olin todella onnellinen siellä. Sen nimi oli "Yö ja päivä".
Etkö ole käynyt siellä uudestaan? - En koskaan.
Mikset mene nyt? Veisin sinut mielelläni.
Et vaikuta tyytyväiseltä, vaikka olemme melkein valmiita.
Automaattimme on muodostumassa.
Olen kovin iloinen. Olet todella tehokas. Minä vain...
Tämä on vain niitä iltoja, jolloin tämä aparaattimme tuntuu...
keskeneräiseltä.
Miksi et ole mennyt naimisiin? Ja hankkinut lapsia?
Kunnioitukseni naisia kohtaan on yhtä suuri kuin pelkoni -
ja kykenemättömyyteni ymmärtää heitä.
Neiti lbbetson vaikuttaisi olevan poikkeus siihen sääntöön.
Pelkään niin.
Oletko koskaan nähnyt häntä? - Vain kerran.
Minkä näköinen hän on?
Oletan, että jos on kiinnostunut ihmisestä -
niin se tekee kiinnostuksen kohteesta kauniin.
Tiettyyn pisteeseen asti.
Hänellä on syntymäpäivä pian. Haluaisin antaa jotain hyödyllistä.
En usko, että hyödyllinen lahja on paras tapa lähestyä.
Ei ensi kerralla. On parempi turvautua johonkin perinteisempään.
Huomenta.
Hyvää päivää.
Hei, herra Oldman. Katsokaa, mitä löysin kellarista.
Huomasin, että tällainen vanha roju kiinnosti teitä.
Muranon kynttelikön kannattimet. Kollegani eivät löytäneet niitä.
Voin panna ne autoonne. - Kovin ystävällistä.
Odota. - Kiitos.
Hyvää huomenta, herra Oldman.
Otin vapauden muistaa syntymäpäivänne.
Hyvää syntymäpäivää, Claire.
Luin ne arviointipaperit. - Ymmärsitkö kaiken niistä?
Kyllä. Naurettavia rahasummia. Minua huijataan.
Ne summat ovat lähtöhintoja.
Hinnat huudetaan korkeammiksi. - Entä jos ei huudeta?
Jos niin käy, nostetaan muiden esineiden marginaalia.
Uhkapeliä. Ja minä olen ainoa, joka voi hävitä.
Yrität huijata minua. Se kaikki sataa sinun laariisi. Olet helvetin varas.
Olen valmis jättämään tehtävän heti.
Pah!
Käsken heidän palauttaa keskinkertaisen rojusi välittömästi.
Tee minulle palvelus, ja katoa maan päältä kokonaan.
1984.
Haloo. - Käyttäydyin tosi huonosti.
Tuntuu tosi tyhmältä, kun joutuu jatkuvasti selittämään.
Minulle ei ole koskaan ennen annettu kukkia.
En tiedä, mitä se minusta kertoo.
Ei ole syytä tuntea ahdistusta. En ole sinulle vihainen.
Syntymäpäiväni ovat aina olleet kamalia. Ja sinä...
Kun sinä ilmestyit, elämäni on muuttunut täysin.
Eräänä päivänä menin alakertaan.
Avasin pääoven ja katselin puutarhaa.
Menitkö ulos? - En.
Minua pelotti. Tuntui kamalalta.
En ole ennen päässyt niin kauas.
Haluaisitko, että tulisin sinne?
Tiedän, että se on turhaa.
Nykyisin on uusia hoitoja. Ne voisivat auttaa.
Puhun mieluummin sinulle kuin kallonkutistajalle.
Oliko tuo tarkoitettu kohteliaisuudeksi? -Oli.
Olit ottanut tanssijan muotokuvan esiin.
Haluan pitää sen. - Se ei ole kovin arvokas.
Se on kuva äidistäni. Hän oli minun ikäiseni, kun se maalattiin.
Oletko saman näköinen? - Hän oli kauniimpi.
Valitettavasti en voi arvioida.
Claire, lähden nyt. Soita, jos tarvitset jotain.
Kiitos, herra Oldman. Toivottavasti näen sinut pian.
Haloo. Ai te, johtaja. Ei, olisin soittanut, mutta...
Huonekalujen selvittäminen on ollut monimutkaista.
Niin. Oldman hoitaa sitä.
Millainen hän on? Ei niin vanha, kuin ehkä kuvittelisi.
Hän pukeutuu oudosti, mutta on aika hyvännäköinen. Voin luottaa häneen.
Miksi? Oletko mustasukkainen?
Rakastunutko? En usko.
Sairauteni kammottaa häntä liikaa, kuten kaikkia.
Ei mitään, satutin vain jalkani. Jutellaanko myöhemmin?
Kuka se on? Kuka siellä on?
Mene ulos! Ei! Ole kiltti, mene ulos!
Mene pois! Ulos!
Ole kiltti, jätä minut rauhaan! Mene ulos!
Haloo? - Auta minua, ole kiltti.
Rauhoitu, Claire. Mitä on tapahtunut?
Sinun täytyy auttaa minua. Auta minua!
Tulen niin pian kuin voin.
Claire! Minä täällä. Olen täällä. Mitä on tapahtunut?
Talossa on joku! - Rauhoitu. Ei täällä ketään ole.
Talossa on joku.
Minä olin täällä, Claire. Se olin minä.
Piilouduin huoneeseen, jotta näkisin sinut.
Vakoilitko sinä minua?
Ulos täältä! En halua enää olla tekemisissä kanssasi!
Virgil, kiltti. Älä mene.
Usko minua, en yleensä käyttäydy näin.
En minäkään.
Minä teen virheitä.
Mutta mikään maailmassa ei saisi minua tekemään sinulle pahaa.
Minä en vain voi itselleni mitään.
Minun täytyy saada nähdä sinut.
Olisitpa nähnyt hänet.
Kalpea kuin Dürerin etsaus.
Hän näytti oliolta, jota maailmankaikkeus kauhistuttaa.
Ja näin oman kauhuni hänen silmissään.
Kuka tahansa mies haluaisi olla yhtä kauhuissaan kuin sinä juuri nyt.
Olet tehnyt ihmeitä. - On liian aikaista.
Sinun on syytä olla varovainen. Näissä tilanteissa tulee virheitä.
Kun uskoo onnistuneensa, menettää helposti strategiansa.
Mikä strategia kyseessä mahtaa olla? - On aina yllätettävä kohde.
Tehdä sellaista, mitä he eivät osaa odottaa. Uhkapeliä, riskin ottoa.
Minun pitäisi siis toimia tavalla, joka ei minulle sovi.
Siksi sinun on tehtävä niin. Kun pelaat hänen sääntöjensä mukaan -
hän tuntee itsensä potilaaksi. Häntä pitää kohdella kuin naista.
Mitä tuumit? Pidätkö siitä?
En tiedä. Mitä sinä tuumit?
Se näyttää upealta ylläsi, Claire. Pitäisikö valita pienempi koko?
Kyllä, olen samaa mieltä.
Siitä on aikaa, kun sain tällaisen lahjan.
Sitten oli jo aikakin, vai mitä? - En tiedä.
Olen hiukan yllättynyt.
Olen pahoillani, en voi... - Mitä?
Niin tietenkin. Olen pahoillani. En ymmärtänyt.
En tosiaankaan tiedä, ansaitsenko tämän kaiken.
Anna minun päättää se.
Meidän on sovittava se Tukholman huutokauppa, tai he tulevat hulluiksi.
Se on liian kaukana. Tulkoot hulluiksi.
Sitten on sovittava Eremitaasin, San Franciscon ja Madridin huutokaupat.
Nekin ovat liian kaukana. - Emme voi hylätä niitä.
Meklareita kyllä riittää. He löytävät jonkun toisen halvemmalla.
Lambert, oletko naimisissa? - Kyllä, lähes 30 vuotta.
Millaista on elää naisen kanssa? - Kuin osallistuisi huutokauppaan.
Ikinä ei voi tietää, onko oma tarjous se paras.
Tämä.
Mitä tuumit? Olenko tehnyt itsestäni sievän?
Kaunis. Hienosti tehty. - Valehtelija.
En ole tehnyt tätä vuosikausiin. Näytän hirviöltä.
Usko pois. Hiukan harjoittelua ja olet aivan upea.
Viet minut huutokauppoihin ja gaaloihin eleganttien ihmisten luo.
Ja maailman hienoimpiin ravintoloihin.
Sehän tämän lahjan takana on, vai kuinka, Virgil?
Autat minua toipumaan vähän kerrallaan ja sitten viet minut ulos.
Ei! - Älä viitsi. Puhutaan siitä.
Ehkä viimeisimmät liikkeet olivat väärin. Olin liian hätäinen.
Älä syytä itseäsi. Nainen onnistuu aina hajottamaan kaiken.
Robert. Tätini katosi taas. Löysimme hänet puistosta.
Anteeksi, Terry. Ei olisi kannattanut korjata sitä.
Oli paljon helpompaa tehdä uusi.
Tässä on laajempi säde. Löydät hänet mistä tahansa.
Muista päivittää tietokoneesi. - Se onnistuu. Olet enkeli.
Kiitos, muru. - Eipä mitiä.
Nähdään huomenillalla, vai mitä? - Niin.
Tarvitse jotain, joka innostaa häntä, mutta samalla luo turvallisuutta.
Hän näkee sen läpi kuitenkin, ja pitää sitä huijauksena terapiaan.
Kutsu hänet päivälliselle. - Kyllä. Nomaan Kööpenhaminassa.
Kynttilänvalossa kerrot hänelle, että hän on äitiään kauniimpi.
Ja sen jälkeen sinä tulet kahville kanssamme. -Miksipä ei?
Leikki sikseen. Olisin hyvilläni, jos näkisit ja kuulisit hänet.
Ymmärtäisit enemmän kuin minä. - Kuka leikistä on puhunut?
129, 403.
Samppanjanne. - Kiitos.
12 624 831,333.
Juuri niin. Uskomatonta.
Olet loistava, Claire. - Oletko tehnyt tämän kaiken?
Olen taitava sisustaja.
Olet tehnyt upeaa työtä, Virgil. Kiitos.
Olen jo kauan halunnut viettää aikaa kahden kanssasi.
Jossain rauhallisessa paikassa, etäällä ihmisvilinästä.
Sinun seesteisyydellesi, Claire.
Sinun ironiallesi, Virgil.
Tuntuu siltä, että voin sen lopultakin sanoa: olet kauniimpi kuin tanssija.
Päivällinen on katettu. Istuutukaa, olkaa hyvä. -Kiitos.
Varoitan, en ole tarjoilijana paras. Mitään takeita ei ole.
Minä otan sen riskin. - Melkoisen holtitonta.
Jos tarjoilu ei vastaa odotuksia -
voin seuraavalla kerralla varata pöydän parhaasta ravintolasta.
Ei pilata tätä iltaa, Virgil. Minä pyydän, ei puhuta minusta.
Sen sijaan haluaisin kuulla sinun menneisyydestäsi.
Minun elämässäni ei ole juuri mitään erikoista.
Lapsi menettää vanhempansa ja joutuu kamalaan orpokotiin.
Nunnat rankaisevat poikaa panemalla tämän töihin restauroijalle -
jonka paja sattuu olemaan siellä. Poika katseli taitajaa mielellään.
Hän teki kaikenlaisia koiruuksia saadakseen usein rangaistuksia.
Niin hän tutustui taiteeseen -
maalauksen tekniikoihin ja oppi erottamaan väärennöksen aidosta.
Löysin internetistä vanhan artikkelisi, jossa sanoit:
"Jokaisessa väärennöksessä on jotain autenttista." Mitä tarkoitit sillä?
Kun väärentäjä matkii toisen työtä -
hän ei voi olla panematta siihen jotain itsestään.
Usein se on jokin mitätön yksityiskohta.
Yksi siveltimenveto, jolla väärentäjä paljastaa itsensä -
ja oman autenttisen herkkyytensä.
Rakastan sitä, miten sinä puhut.
Vakuuttavampi ei voisi olla. Olet syntynyt viettelijäksi.
Läpäisinkö siis kokeen? - Kiitettävin arvosanoin.
Anteeksi, sinua on laiminlyöty viime aikoina.
Et ole sanonut mitään Clairesta.
Ellen tietäisi hänen ongelmastaan, hän olisi minusta normaali.
Ja hän on paljon kauniimpi kuin kuvailit. Todellakin. Pidin hänestä.
Yritätkö tehdä mustasukkaiseksi? - Rukoile, ettei hän parane koskaan.
Hoidetaanko osat 87 ja 88 erikseen? - Ei, vaan yhdessä. Se on tärkeää.
Miten voin auttaa?
Kyse on Robertista. - Mitä nyt? Kakista ulos vain.
Meillä ei mene oikein hyvin. Se hiertää.
Hänen ympärillään pyörii niin paljon naisia. Minä olen kai...
Pelkään menettäväni hänet. - Voinko minä tehdä jotain?
Haluatko, että puhun hänen kanssaan?
Viime aikoina hän on puhunut jostain Clairesta.
Clairesta? Minä en ymmärrä.
Hänen kanssaan on kaikkien syytä olla varuillaan koko ajan.
Se koskee myös sinua.
Tunnen oloni niin tyhmäksi.
Lupaa, ettet kerro hänelle. - Minä lupaan.
Oletko odottanut kauan? Olisit soittanut, ei olisi tarvinnut odottaa.
Halusin nähdä sinut. - Onko jokin vialla?
Avustajani tulee tänään. Antaisitko Vaucansonin hänelle sellaisenaan?
Hyvä on. - Kerro hänelle, mitä olen velkaa.
Enkö ansaitse selitystä?
Et ole se luotettava mies, joksi sinua luulin.
Outoa nähdä ne noin puhtoisina. Ihan kuin ne eivät olisi minun.
Mitään ei minusta puutu. - Minusta jotain puuttuu.
Miten olet voinut elää suurimman osan elämästäsi täällä?
En tiedä. En tiedä. Se oli oikein.
"Oli."
On yhä. Ja aina.
Sinun on päästävä pois täältä. Sinun täytyy tehdä se itse.
Minulla ei ole rohkeutta.
On kuin olisin verkossa, enkä tiedä, miten päästä irti.
Vanha kokoelma, josta isäni piti kovasti. En ymmärtänyt, mikä se on.
Haloo. Hyvää huomenta, johtaja.
Kyllä, se on melkein valmis. Haluan kirjoittaa viimeisen luvun uusiksi.
Vetävämmän lopun.
Jos se riittää sinulle... Niin. Palataan asiaan. Kiitos.
Ne saattavat olla osa jotakin arvokasta, mutta en tiedä, mitä.
Mietin usein... Oletko kiinnostuneempi huonekaluistani kuin minusta.
Miten voit sanoa niin?
Minun ei olisi pitänyt päästää sinua tänne.
Löysin puuttuvat palaset. Mitä jos tekisit työn loppuun?
Se on sinun ongelmasi.
Sarah tuli tapaamaan minua. Hän oli huolissaan teidän suhteestanne.
Nytkö tulit neuvomaan minua? - En. Sinä tunnet naiset paremmin.
Hyvä on. Voimme jatkaa entiseen tapaan kahdella ehdolla.
Et sotke minua yksityiselämääsi enää.
Entä se toinen?
Että otat tämän takaisin.
En innostunut Vaucansonistasi rahan takia.
Toin sen takaisin. Se on autossa. - Entä ne uudet osat?
Sinun on odotettava niitä. Ne ovat sidoksissa yksityiselämääni.
En tiedä siitä, enkä halua tietää.
Jos sinun pitäisi valita Clairen ja apparaatin välillä, mitä tekisit?
Tämä. - Erinomainen valinta, herra Oldman.
Jos se on väärän kokoinen, hän voi tuoda sen koska tahansa.
Kiitos.
Claire? Minä täällä.
Claire! Toin lounasta.
Claire!
Claire, vastaa! Claire!
Oletko täällä alhaalla?
Oletteko nähneet naisen poistuvan vastapäisestä huvilasta?
En ole. Onko joku nähnyt jonkun tulevan huvilasta ulos?
Nuori nainen. Keskipituinen, vaaleat hiukset. Hiukan kalpea.
Luulen niin. En nähnyt hänen lähtevän, mutta käveli portilta pois.
Milloin? - Aamiaisen aikaan.
Mitä muuta voit kertoa? - Hän vaikutti hiukan oudolta.
Oudoltako? Minne päin hän meni? - Tuonne. Puistoa kohti.
231.
Idiootti.
Haloo. Virgil? - Hän on lähtenyt. Claire on kadonnut.
Hänen nähtiin lähtevän aamulla.
Haluatko, että tulen sinne? - Ole kiltti.
Onko niin tapahtunut aiemmin? - Ei. Hän piileskeli sisällä aina.
Olisiko hän voinut mennä jonkun luo?
Hän viestitteli tietokoneen välityksellä eri nimisenä.
Hän ei ole voinut mennä kauas. - Toivotaan niin.
Olen kiertänyt tämän jo kolmesti.
Haloo. Lambert, kuule, onko neiti Ibbetson soittanut?
Ei ole. - Jos soittaa, ilmoita minulle.
Niin. Herra Oldman, en haluaisi ajatella, että olette unohtanut.
Unohtanut mitä?
Siinä hän on. - Kohde numero yksi.
1700-luvun puolivälistä peräisin oleva venetsialainen peili.
Upotettua puuta kultaisin lehdin, kukkakuvioita ja köynnöksiä.
Yläreunassa on runsaasti...
Upotettua puuta kultaisin lehdin, kukkakuvioita ja köynnöksiä.
Yläreunassa on runsaasti kierteitä. Sopisiko 130 000 euroa?
140 000 euroa. 150 000 euroa. Herrasmies vasemmalla.
160 000 euroa. Rouva takana.
170 000 euroa. 180 000 euroa puhelimessa.
200 000 euroa. Herra vasemmalla salissa.
220 000 euroa.
250 000 euroa puhelimessa...
Ei vieläkään mitään, herra Oldman. Jatkan etsimistä.
Robert etsii kauempaa niityltä. Soitan myöhemmin.
Hän on tullut hulluksi. - 280 000.310 000.
Tuleeko lisää? Myyty!
Olen kiertänyt sairaaloista, mutta mitään ei löydy.
Me löydämme hänet. Pidän yhteyttä. - Kiitos.
Kohde 2.1600-luvulta peräisin oleva Fassadenschrank-tyyppinen kaappi -
pähkinäpuuta, vaahteraa, tammea ja saarnia.
Kaiverrettu runko pitää sisällään upotetun raidan -
ja kaksi kaiverrettua ovea, joissa on arkkitehtonisia kuvioita.
Kolme kierteistä, suippoa pylvästä reunustavat ovia.
Alaosassa on kaksi laatikkoa.
Ei voi tehdä enää muuta kuin ilmoittaa poliisille.
Siitä kirjoitetaan lehdissä. Minut vedetään mukaan. Odotetaan vielä.
Mitä toivot tapahtuvaksi? - Että hän palaa. Tai ilmestyy jostain.
Tai he saavat selville, missä hän on.
Sellainen ihminen kuin hän ei noin vain haihdu.
Se riippuu.
Joskus fobia voi kadota itsekseen.
Miksi hän sitten pakeni?
Jos välillänne tapahtui jotain, joka sai hänet tekemään näin.
Tiedät hyvin, että se on mahdotonta.
Olet ainoa, joka tietää kaiken, mitä välillämme on tapahtunut.
Suo hetkeksi anteeksi.
Haloo. - Olen pahoillani, herra Oldman.
Yksikään kustantaja ei tiedä, kuka hän on.
He eivät aina tunne kirjailijoita, jotka käyttävät salanimiä.
En aavistanut, että joutuisit tällaiseen sotkuun.
En tiedä, miten voisin auttaa sinua. - Sinun piti vain kuunnella.
Ottaen hänen tilansa huomioon, en usko, että hän olisi paennut.
Sanoisin ehkä, että hänet on siepattu tai jotain.
En usko, että hänellä on vihollisia.
Joku on saattanut ihastua häneen niin, että on vienyt väkisin pois.
Kuka? - Epäilen Robertia.
Sitä nuorta miestä? Kuvauksesi perusteella hän ei ole sen tyyppinen.
Kirjallisesta näkökulmasta katsottuna hän sopii kaavaan.
Ritari pelastaa neidon rakastamaan kykenemättömältä mieheltä.
Kirjallisuutta, kyllä. Älä liioittele, Virgil.
Hänellä saattaa olla omat syynsä. - En osaa kuvitella, mitä syitä.
Hän on viime aikoina kokenut pakenemiseen sopimattomia tunteita.
En olisi siitä sinuna niin varma. Ihmisen tunteet ovat kuin taidetta.
Niitäkin voi väärentää. Ne vaikuttavat aidoilta, mutta ovat väärennöksiä.
Väärennöksiä? - Mitä tahansa voi teeskennellä, Virgil.
Iloa, kipua, vihaa.
Sairautta, parantumista. Jopa rakkautta.
Haloo. - Emme ole ehkä huomanneet kaikkea.
Oletko varma, ettei talossa ole enempää salaisia huoneita?
En muista muita samanlaisia ovia kuin neiti lbbetsonin huoneen ovi.
Ainoa paikka, josta emme ole etsineet, on ullakko. Jos haluat.
Tiesitkö, että Claire kirjoittaa? - Kuulin vanhempien puhuvan siitä.
Hän käyttää salanimiä kirjoissaan.
En tiennyt sitä. En ole nähnyt hänen kirjojaan. Hän ei halunnut niitä tänne.
Tuhlaamme aikaa. Muita salaisia huoneita ei ole.
Meidän pitäisi... - Hiljaa.
Sinä... Sinä tulit takaisin.
Olet palannut. Sinä...
Claire?
Claire, tunnen, että olet siellä. Vastaa minulle.
Olet tullut takaisin.
Sinä palasit. - Tietenkin palasin.
Pelkäsitkö, etten palaisi?
Luulin, että hylkäisit minut. Kuten viimeksi.
Viimeksi? - Kun palasimme Prahasta.
En koskaan hylkää sinua.
Olin onnellinen Prahassa siinä omituisessa ravintolassa.
Olin siellä ensimmäisen ja ainoan poikaystäväni kanssa.
Hän oli minua vanhempi.
Palattuamme olimme eräänä päivänä kävelemässä keskustassa.
Auto törmäsi meihin.
Kun palasin tajuihini, hän ei ollut siellä enää.
Palasin kotiin, enkä lähtenyt ulos enää.
En ole milloinkaan maannut naisen kanssa.
Itse asiassa en sulkenut silmiäni.
Vietin koko yön katsellen häntä. Se oli ihanaa.
Tervetuloa aikuisten kerhoon. Sait hänet rakastumaan.
Minulla oli hyvä opettaja.
Selvitin, missä kääpiö piileskeli. Tässä on täytynyt olla uponnut jalusta.
Hän on kyykistellyt tässä ja hänen äänensä on kaikunut kehossa.
Se on varmasti ollut vaikuttavaa. - Voiko rakkautta teeskennellä?
Kuten väärennöksissä, ei se kokonaan voi olla teeskenneltyä.
Jos rakkautta vertaa taideteokseen.
Olisi huimaa, jos se olisi, vai mitä? Sitä voisi myydä huutokaupassa.
Korkeimman tarjouksen tekijä saisi kokea suurimman rakkaustarinan.
Toivottavasti en ole tuhonnut tarinaasi Sarahin kanssa.
Uusi venttiili, kaksi saranaa, uusi sulake. Siitä tulee kuin uusi.
Mitä olet ajatellut tehdä nyt?
Haluan ohjata hänet ulos.
Sinuna en painostaisi liikaa. Hän on liian hauras.
Silloin, kun vähiten odotat sitä, palaset loksahtavat kohdilleen.
Haloo. Haloo.
Virgil? Virgil, sinäkö siellä?
Virgil! Virgil!
Virgil?
Apua!
Miksi et pidä siitä?
Se ei ole koskaan tuntunut oikealta kodilta. Ennemminkin hotellilta.
Tulen illalla kotiin, nukun jos voin, ja seuraavana aamuna lähden taas.
Mennään takaisin sisälle.
Tämä näyttää siltä, että se on suunniteltu isoa ihmisjoukkoa varten.
Suunnitelmaa ei toteutettu koskaan. Paitsi virkaanastujaisjuhlassa.
Epäilin muita ihmisiä niin paljon, että pidin heidät poissa hotellistani.
Olin hölmö.
Nykyisinkin hermostun, jos näen palvelijoiden kulkevan siellä.
Lähetän heidät päivällisen jälkeen pois.
En ollut väärässä kun sanoin, että olemme samankaltaisia.
Sinun ansiostasi ymmärsin sen.
Minne sinä viet minut? - Saat pian selville.
Sulje silmäsi. Sanon, kun saat avata ne.
Älä pelkää. Minä opastan sinua.
En pidä leikeistä, joissa täytyy sulkea silmät.
Varo askelta. - Varovasti.
Olemme melkein perillä. Pysähdy nyt.
Avaa silmäsi.
En voi uskoa tätä.
Se on häkellyttävä. - Olen kerännyt niitä koko ikäni.
En siis ole ensimmäisesi. Sinulla on ollut muita naisia.
Niin. Olen rakastanut niitä kaikkia ja ne rakastavat minua.
Ne opettivat minut odottamaan sinua.
Haluamme, että asut kanssamme ja teet tästä hotellista kotisi.
Voi, Virgil.
Jos meille joskus tapahtuu jotain, niin tiedä, että rakastan sinua.
Minäkin rakastan sinua.
Ibbetsonin talon myyntikohteiden luettelo on nyt valmis.
Onneksi olkoon. Se on hieno luettelo.
Kukahan ostaisi nämä upeat tavarat? Anteeksi.
En voi salata intoani saada tietää, mitä ajattelet siitä.
Etkö pidä siitä?
Ei, minä vain...
Siitä asti kun päätin muuttaa asumaan luoksesi -
olen miettinyt... En haluakaan myydä niitä.
Haluan jättää kaiken sellaiseksi, kuin se olikin.
Minä ymmärrän. - Oletko varma?
Usko pois, sinuna tekisin samalla tavalla.
Huomenna kaikki pannaan takaisin paikoilleen.
Hienoa, Virgil!
Tuskaisimmalle ja onnekkaimmalle urani luettelolle!
Eläköön! - Kippis.
Ja koska teistä on tullut perheeni...
Haluan kertoa teille jotain tärkeää.
Ensi viikon huutokaupasta Lontoossa tulee urani paras ja viimeinen.
Hänet on nähty naisseurassa. - Kuka? Virgilkö?
Hän on lopulta tajunnut, että siveys on pahin seksuaalinen perversio.
Miltä tuntuu olla näyttämöllä viimeistä kertaa?
Mahtavalta. Ilmassa on jännitystä.
Kaikki kollegani ovat tulleet hyvästelemään minut.
He ovat iloisia, kun heidän ei tarvitse sietää minua enää.
Minä olen onnellinen, Claire. Kunpa sinäkin olisit täällä.
En ole vielä valmis matkustamaan. Eilen alkoi pyörryttää autossa.
Älä anna sen vaivata. Meillä on aikaa matkustella vielä.
Olemme valmiita, herra Oldman. - Olen tulossa.
Oletko kuullut ystävistämme? - Jatkuvasti. En ole koskaan yksin.
Hyvä. Kerro heille terveiseni. - Kuulin, että sinun on mentävä.
Niin. En malta odottaa, että pääsen kotiin.
12 100 000 puntaa.
Tuleeko lisää?
12 300 000.
Onko korotuksia?
12 500 000 puhelimitse.
Vieläkö nousee? On tarjottu 12 500 000 puntaa.
Myyty 12 500 000 punnalla.
Hyvät naiset ja herrat, kiitos teille.
Mukava nähdä sinua. - Kiitos. Ei hullumpi hinta.
Saanko tervehtiä sinua julkisesti? - Voi, Billy.
Olit aivan upea. Sinua tulee ikävä. - Ihan kuin emme tapaisi enää.
Tietenkin. Mutta urotöittesi ajatteleminen tuntuu nostalgiselta.
Se menee ohi. - Virgil?
Muistuttaakseni siitä, miten loistava taitelija olisin voinut olla -
jos olisit uskonut minuun, olen lähettänyt sinulle yhden maalaukseni.
Lupaan, etten polta sitä.
Claire. Claire, minä tulin takaisin.
Haloo.
Oletko nähnyt Claire-neitiä? - En ole.
Claire? Missä sinä olet?
Hän on varmaan mennyt ulos. Niin kävi eilenkin.
Sarah ja Robert hakivat hänet ja palasivat tänne lounaalle.
Jokaiseen väärennökseen kätkeytyy jotain autenttista.
Olen aivan samaa mieltä. Siksi kaipaan sinua, herra Oldman.
Jokaiseen väärennökseen kätkeytyy jotain autenttista.
Olen aivan samaa mieltä. Siksi kaipaan sinua, herra Oldman.
Jokaiseen väärennökseen kätkeytyy jotain autenttista.
Olen aivan samaa mieltä. Siksi kaipaan sinua, herra Oldman.
Jokaiseen väärennökseen kätkeytyy jotain autenttista.
Olen aivan samaa mieltä. Siksi kaipaan sinua, herra Oldman.
Hyvää huomenta, herra Oldman. Meillä on vieraita tänään.
Eikö olekin mukavaa? Katsokaa, kuka tuli tapaamaan teitä.
Miten voitte, herra Oldman?
Toin postinne, sanomalehtiä ja muutamia aikakauslehtiä.
Pari päivää sitten vastapäiseen huvilaan tuotiin huonekaluja.
Huomasitteko? - Luulisin.
En näe täältä juuri mitään. Kysy häneltä.
Claire? Kuuntele, mitä tällä miehellä on asiaa.
Niin.
Päivää myöhemmin työmiehet tulivat ja veivät kaiken pois taas.
Päivää myöhemmin.
18 kuukaudessa kolme muuttoa sisään ja kolme ulos.
Olin täällä jokin aika sitten. Muistatko?
Yhdeksän.
Mitä tarkoitat? - Olet käynyt täällä yhdeksän kertaa.
Tänään on 10. kerta.
Näitkö kenties naisen poistuvan huvilasta?
Keskipituinen, vaaleahiuksinen, hiukan kalpea.
Niin. - Se oli 231. kerta.
Oletko varma? - Ja vielä kuusi.
Puolessatoista vuodessa näin hänen lähtevän 237 kertaa.
Mitä minä sanoin? Hän on ilmiömäinen, muistaa kaiken.
Se ei ole mahdollista.
Sinä olit huvilassa 63 kertaa.
36 päiväsaikaan ja 27 yöllä. Pois lukien onnettomuusilta.
Yksi, neljä, neljä. - Yksi, neljä, neljä?
Ambulanssin puhelinnumero.
Huvila on nyt vapaa. Jos kiinnostaa, saat sen edullisesti.
Kuka sen omistaa? - Minä. En tiedä, mitä tekisin sillä.
Vuokraan sitä usein elokuvaväelle. - Elokuvaväelle?
Se on ollut nyt kaksi vuotta insinöörillä -
joka rakentaa minulle hissiä talooni. Todella mukava poika.
Hän osaa mitä tahansa. Hän korjaa kaiken.
Ja hän suukottaa minua aina. Tuo kukkia.
Virgilille, kiintymyksellä ja kiitollisuudella, Billy
Paris Express saapuu laiturille seitsemän.
Berliini-Praha Arrow on 40 minuuttia myöhässä sumun vuoksi.
Tulkaa sisälle. Tämä on sisustettu juuri kuten halusitte.
Sohvanne tuodaan huomenna. Saatte kopion sopimuksesta.
Jos tarvitsette jotain muuta, soittakaa vain.
Voi, Virgil.
Jos meille tapahtuu jotain, niin muista, että rakastan sinua.
Oletteko yksin, herra?
En. Odotan jotakuta.
Se on niin vanha. Kaunis.
En odottanut tätä. Vaikuttavaa. Ihan oikeasti.
Suomennos: Marko Pohjanrinne Oneliner