LET
Kristus.
Ja.
Sem. Počakaj malo. Počakaj. Počasi.
Trenutek.
Ne, že od zore sem pokonci.
Kakšna šolnina?
Koliko stane?
Ne. Ni res.
Ti si hotela, da gre v zasebno šolo. Daj mu telefon.
Povej mu, da velja za oba. Če jaz pokličem, mora tudi on.
Zdaj je pa moj sin? Ker ti hočeš denar za šolnino.
Krasno, Deana.
Ob sedmih me kličeš za denar. Sploh hoče v tisto šolo?
Ob devetih imam let. Počakaj. Kmalu bom v Atlanti.
Zakaj lažem? Že, ampak zakaj bi bila to laž?
Prav. V redu.
Prav, adijo.
Tvoja žena? –Bivša žena.
Ti si lahko moja druga žena, Trina.
O tem se ne šali, ata. Let je ob devetih. –Ob devetih.
Obleciva se. –Ja, dajva.
Omotičen sem. Moral bi kaj pojesti.
To lahko rešimo, ko bodo vsi vkrcani.
Dobro jutro, Trina. –Dobro jutro, kapitan Whitaker.
Torba mora med prtljago.
Margaret. –Kapitan Whitaker.
Bo nebo zdržalo? Nočem ostati še eno noč v Orlandu.
Ne skrbi, do molitve boš doma.
Kaj že? Jesus Christ Superstar, 27. baptistična?
1. baptistična cerkev kralja Kristusa.
Ob meni še vedno čaka stol zate. –Rezerviraj dva. –Bom.
Jutro. –Dobro jutro, kapitan. –Pregled je končan. Margaret!
Mi prineseš črno kavo, zelo sladko? In dva aspirina.
Bi ti tudi kaj? –Ne, hvala. –Sva že kdaj skupaj letela?
Ne bi rekel. –Si prepričan? –Ja. Ken Evans.
Whip Whitaker. –Me veseli. –Enako.
Kisik.
Dela. Bi en šus? –Ne, hvala. –Res ne? –Res.
Ura je 8.50. –Res? Odrinimo. Redkokdaj zamudim.
Velja.
Kako se počutite? –Malo sem utrujen.
Bilo je natrpano. Deset letov v treh dneh. Jutri bom prost.
Tvoja kava in aspirin. –Hvala.
In seznam. 102 duši na krovu.
Hvala, hvala. Ugnezdimo jih. Krenili bomo. –Velja.
Ne oglasi se, prosim.
Ne oglasi se.
Nic pri telefonu. Imaš kaj?
Kip. –Kako gre, miška?
Lepo te je videti. To je moj partner Tiki Pot. Obvlada porno.
Daj mi dva grama. –Porno bo spet imel zgodbo.
Desdemona. Lahko bi jo igrala. –Desdemono? -Idealna si.
Analno, 2000 $ za eno uro. –Ne snemam porničev, Kip.
Pokaži heroin. –Othella snemamo. Najde te v spalnici s strežnikom.
In me nabriše v rit. –Študent je. Zelo čist. Brett!
Nov pogled na dvohrbto žival. Tak je tudi naslov.
Zakaj si lagal, da ga imaš? –Mogoče Ritello. –Pokaži batino.
Ime ti je Tiki?
Nabij si ga v rit in me zjutraj pokliči. –Nicole!
Počakaj. Oprosti, zadeta sva.
Ostani. Naredi par fotografij.
Kaj ti je? Nisi nehala? Zdaj pa tukaj noriš in …
Nehaj, no. Ne joči.
Samo zadela bi se rada.
Imam stotaka. –Obdrži, nočem ga.
Poslušaj, tole je taliban. Zelo močna roba.
Prenesla bom. –Ne vbrizgavaj si ga, premočan je.
Ne bom, obljubim.
Kadila ga bom. Že več tednov si ne vbrizgavam.
Prav, ne z iglo. Če boš potem preveč zdelana,
snifni koko, da boš spet pri sebi. Prav?
V redu. –Hvala.
Ročno prtljago spravite nad glavo ali pod sedež.
Izključite vse elektronske naprave.
Do Atlante bomo leteli 52 minut. Kabinsko osebje, na svoje sedeže.
Kaj si počela sinoči? Jaz sem šla spat. –Že gremo.
Motorji v zelenem. Oba merilnika hitrosti delujeta.
80 vozlov, drugič preverjeno. –Kot video igra je.
Za krepitev sfinktrov ni boljšega od prečnega vetra s 30 vozli.
Vzletna hitrost in dvig.
Vzpenjamo se. –Spravi kolesa.
Kroti žrebca, kavboj.
SouthJet 227 iz Orlanda, na radarju.
Levo na 170, dvignite se na 2700 m.
Sprejeto. Levo na 170, dvig na 2700 m.
Brez avtopilota, jaz pilotiram. –Kakšen je let?
SouthJet 227, močni sunki vetra, srednje do …
Nedvomno hude turbulence. Danes nihče ne bo dobil obroka.
Sit sem tega sranja. –Kaj počnete? -Izravnavam.
Vidiš črnino med tistima dvema oblakoma?
To je miren žep nad Kissimmeejem. Obrni desno za 30 stopinj.
SouthJet 227, zaviti moramo 30 stopinj desno. –Vreme pač.
Vreme. –Odmik 30° desno odobren. Sporočite, ko boste nazaj.
Ljubi bog. –Zdaj ti ne more pomagati.
SouthJet 227, sporočite višino. –Kaj naj rečem? –Da se dvigamo.
Stolp, z 2700 se dvigamo na raven 180.
Sprejeto, 227. –Bližamo se najvišji hitrosti.
Ja. Moramo se prebiti skozi to sranje. –Prehitro letite.
Rad bi prišel ven iz tega, če dovoliš.
SouthJet 227, preverite višino. Pri nas kaže, da se spuščate.
SouthJet 227. Letimo skozi močne sunke in vzdoljnik. Dvigamo se.
Sprejeto. –Prehitri ste za ta veter. –Na meji. Pomiri se.
Ljubica, pokaži mi sonce.
Dnevna svetloba.
Hvala bogu, mimo je.
Zavij domov. Letalo je tvoje. –Moje je. –Margaret, ven grem.
Sranje, Fran! –Živjo, Nicole. Dober fotoaparat.
Kot duh si. Nikoli ne vem, kdaj si tukaj.
Pusti fotoaparat. Ven! –Kot upravnik lahko vstopim,
zlasti če mislim, da najemniku ni dobro in ni plačal najemnine.
Samo malo počakaj. Imam za najemnino. Prinesla bom.
Samo oprhala se bom. –Lahko se pri meni.
Prinesi denar, pa se bova skupaj.
Veš, da imam močan pritisk.
Svetloba je idealna. Stopi malo nazaj.
Še malo.
A tako. Pretkana si.
Oprhaj se in pridi. –Misli si.
Dobro jutro, sem kap. Whitaker. Stojim v sprednji čajni kuhinji.
Opravičujem se za premetavanje. Florida ne mara nas iz Georgie.
Mogoče zato, ker so Buldogi jeseni nalomili Gatorje.
Udobno se namestite. Še zna tresti, zato ne vstajajte
in ostanite pripeti. Danes ne bomo stregli pijače,
stevardese bodo delile vodo in prigrizke.
V Atlanti bomo čez 40 minut. Hvala.
Nicole, odpri! Vem, da si notri. Voham, da cmariš robo!
Glej, da ne boš požgala hiše.
Kako lahko tako spi?
Ne vem. –Kako dolgo že igra Trnuljčico? –26 minut.
Kmalu se bomo začeli spuščati. –Zbudi ga.
SouthJet 227, spustite se na raven 300.
Spust na 300, SouthJet 227.
Kaj je? –Višinsko krmilo je trdo. –Nič na silo.
Od zadaj se je slišalo. –Naj se vsi pripnejo.
Gospe in gospodje … –Močno vleče na levo.
Zmanjšaj hitrost! –Letalo pada. Dvignite.
Gospe in gospodje, takoj se dobro pripnite!
Na svoji strani nimam nadzora. –Hidravlika je šla.
SouthJet 227. Nimamo hidravlike in višinskega krmila.
SouthJet 227 … –Vključi rezervne črpalke.
Nenadzorovano se spuš …
SouthJet 227, sporočate kritično stanje?
Bomo strmoglavili? –Vsi naj se zaščitijo. Ja.
Potrjeno. Padamo. Nimamo višinskega nadzora.
Zavreti moramo. Odpri zavore, spusti kolesa. –Kolesa, zavore!
Primite se. Glavo dol, sklonite se naprej!
Kolesa spuščena. Hidravlika ne nagaja. –Odvrzi gorivo!
Prav.
Atlanta, tukaj SouthJet 227. Nenadzorovano padamo s 6400 m.
Nujen primer. Odvrgli smo gorivo. Morda se je stabilizator zagozdil.
Izpraznite prostor okoli nas in nas usmerite k letališču.
Ne pomaga. Spusti zakrilca. –Prehitri smo. –Ubogaj, 30°.
Smer 315. –315, poskusili bomo. Pridobili smo nekaj minut.
Preklopiva na ročno. Najprej ti. –Sem že.
Ne pomaga.
Spet strmoglavljamo! –Dvignite. Letalo pada. –Prekleto!
Dobro, v redu. Ne smem spustiti krmila. Sezi k meni.
Ne dosežem. –Ostani pripet. Margaret!
Pod 4600 m smo. –Kaj je narobe, Whip?
Pomiri se. Sedi in se pripni. Morala mi boš pomagati.
3900 m! –SouthJet 227, izmet goriva odobren.
Cami! Sedi nazaj! Sedi, Cami!
Padate pod 3000. Kako se držite? –Slabo.
Margaret, ob meni je rdeča ročica za ročno krmiljenje.
Na tri jo dvigni, obrni v smeri ure in potisni nazaj.
Pripravljena? Ena, dve, tri.
Je že v redu. Daj, no.
Dobro. Nekaj se dogaja.
Cami! Cami!
Margaret! –Ljubi bog, na 2100 m smo. Hiše vidim!
Na moj znak zapri zakrilca, spravi kolesa in spusti nos.
Vse bo obrnjeno. Glej, da bo nos spuščen. –Kaj boste naredili?
Na moj znak potisni tole do konca naprej. Bo šlo?
Dobro, ko … –Kaj počnemo? –Obrnili se bomo.
Kako? –Da izravnamo. Margaret, kako je ime tvojemu sinu?
Trevor. –Reci: "Trevor, rada te imam." Za črno skrinjico.
Rada te imam, Trevor. Bodi priden. –Dajmo.
O, ljubi Jezus!
Evans, zakrilca. –Zakrilca! –Zavore. –Zavore!
Margaret, motorji!
Dvigni kolesa! –Dvigam!
O, jebemti! Sranje!
Kristus, na glavo smo obrnjeni! –Tako lahko držimo višino.
SouthJet 227, ste 7 km od letališča na 550. Ste celi?
SouthJet 227, letimo obrnjeni na glavo. Ponavljam, obrnjeni.
Ste rekli, da letite obrnjeni?
Pritisk olja pada, odpovedali obe črpalki. –Ampak letimo.
Mojbog. –Levi motor gori! –Pogasi.
Tukaj sem. Glej me. –Atlanta, kje je letališče?
Desno spredaj, 5 km naprej. –Predaleč za nas.
Motorji gorijo. Pred nami vidim polje in pot. Tam bomo pristali.
Sprejeto, 227. –Še desni gori! –Evans, spet se bomo obrnili.
Margaret, odpri gorivo do konca. Razumeš? Dajmo.
Evans, zavore. –Zavore! –Zakrilca na polno. –Na polno!
Cami!
Levi motor odpoveduje.
SouthJet 227, spuščate se pod 300. –Margaret, do konca.
ODPOVED MOTORJA
Levi motorje odpovedal! –Obrnimo. –Desni odpoveduje.
Brez motorjev smo! –Prenizko. Bližina tal.
Prenizko. Bližina tal. –Jadramo?
Ja, jadramo. Nagni za dolet. –Prenizko. Bližina tal.
30 metrov.
Petnajst.
Dvanajst. Devet.
Primita se. –Tri, minimalno. –Udarili bomo.
Imam pilota. Pomagajte mi.
Mojbog!
DEREK HOGUE - POTNIK NA SOUTHJET 227
"NESREČA LETA 227 POSNETO S TELEFONOM"
Charlie Anderson?
Kako se počutiš?
Po prvih poročilih si se dobro znašel. Rešil si veliko ljudi.
Koliko?
Od 102 potnikov in posadke jih je preživelo 96.
Šest jih je umrlo. Dva člana posadke in štirje potniki.
Kdo od posadke?
Poslušaj. Postopek zahteva … –Kdo od posadke?
Najprej mora s tabo govoriti uprava za varnost v prometu.
Agent je tukaj.
Poklical ga bom. Morajo narediti vtis. Šest jih je tu.
Prav?
Craig, kar noter.
Kapitan Whitaker?
Pokimajte, če me razumete. Sem Craig Matson iz NTSB.
Kot vodja preiskovalne ekipe moram prvi govoriti z vami
po hudi nesreči, kakršno ste imeli vi.
Ste v bolnišnici v južni Atlanti.
Se zavedate, da je vaše letalo strmoglavilo?
Zdravnik bo pojasnil vaše zdravstveno stanje.
Sem dr. Kenan. Dobro vam gre. Imate pretres možganov,
poškodovani ste okoli levega očesa.
Oko bo nekaj dni povito. Kaže pa, da ni poškodovano.
Slikanje je pokazalo nategnjene kite v levem kolenu in gležnju,
nič pa ni zlomljeno. Imate modrice na levem boku
in natrgane vezi v levem zapestju.
Nič resnega. Ko pretres ne bo več nevaren in vam bo bolje,
boste lahko odšli domov. Čez en dan ali čez tri.
Nocoj vas ne bom preveč obremenjeval, a kot sem rekel,
moramo prvi govoriti z vami.
Koliko poleta se spomnite?
Spomnim se …
Vsega do udarca.
V redu je.
Obvestiti vas moram, da je nekaj ljudi umrlo.
Po zadnjih podatkih šest od 102 duš na krovu.
Dva člana posadke, štirje potniki.
59 ljudi so zdravniško oskrbeli in odpustili … –Kdo iz posadke?
Stevardesi Camelia Satou in Katerina Marquez.
Predstavnik sindikata g. Anderson bo naša zveza z vami.
Spoštujte pravila sindikata glede izjav za medije.
Sindikat pilotov tesno sodeluje z nami.
Odšel bom. Srečno, g. Whitaker.
Trino Marquez sem poznal. Bila je …
Nekaj časa sva bila skupaj. –Ni bila pripeta.
Menda je pomagala nekemu otroku. –Kako je z Margaret Thomason?
Zlomljena ključnica, ureznine. Zdelana je, ampak bo. Tukaj je.
Kopilot Ken Evans je dobil hud udarec v glavo.
V umetni komi je, da oteklina možganov uplahni. Dobro kaže.
Izvlekel se bo.
Zakaj si prišel, Charlie?
Zdaj pilotiram v pisarni. Zastopam sindikat pilotov.
Ti ga zastopaš? –Med drugimi. Ko ste strmoglavili,
so nas vse poklicali. Javil sem se, ker se poznava.
Hotel sem, da najprej vidiš mene. –Vesel sem, da si tu.
Sindikat bo v tvojem imenu izrazil sožalje družinam umrlih
in hvaležnost pogumni posadki. Ne obremenjuj se s tem.
Vem, da si ločen, ampak morda bi Deana in tvoj sin … –Knuckles.
Koliko je zdaj star? –Preveč. Petnajst. –Že?
Ko sva letela za Delto, še nisi bil poročen. Dinozavra sva.
Naj pokličem Deano? Morda bi z Willom prišla …
Ne, sam bom poklical.
Imam tvoj telefon in kup drugih osebnih stvari z letala.
Obleka je za v smeti.
Hočeš, da ti kaj prinesem?
Ni treba. Charlie …
Vesel sem, da si prišel. –Jaz tudi. Z veseljem.
Počivaj, potem se bom vrnil.
Veliko se bova videla. –Gotovo.
Letalo je bilo zjahano. Neuporabno.
Vem.
Tvoj pristanek je bil pravi čudež. Ne pozabi.
Prav, kavboj.
Prekleto.
Na seznamu sem, mala. G. Mays. Harling.
Če ga boš umivala, bom prišel pozneje. –Gospod.
Na seznamu sem, srček. Harling Mays. Mož za harem.
Prinesi koktajla in klobasice. Ne, samo pijačo. Klobaso imam.
Užaljena je. Upravičeno. Prasec sem. Še sam se ne maram.
Vsaj to nama je skupno. Ne marava me.
Harling Mays. –Kaj, zaboga, Whip?
Vsi govorijo, kakšen žrebec si.
Junak si. Do smrti ne boš več plačal pijače.
Zunaj je truma zmešanih novinarjev. Pravi cirkus.
Poglej. Vse to je zaradi tebe. Poglej to sranje.
Častijo junaka. Zvezda si. Poglej ta posnetek
izpred tvojega stanovanja. Kar mrgoli novinarjev.
Poglej. –Torej poznate kap. Whitakerja. –Moj brat je.
Jaz in Mark Mellon, drekasta čupa s Kanala 12.
Povedal sem par iskrenih besed.
Bo šlo? –Zaradi zdravil se tresem. Slabo spim.
Kaj ti pa dajejo? Alprazolam?
Generični ksanaks. Kot je hidrokodon generični vikodin.
Verjetno kanadski. Tega ne maramo.
Hočemo dobro robo, ne cenenega sranja.
Kje je dihidromorfinon? Ali vsaj paladon.
Amaterji. Rešil si sto ljudi. –Harling!
Si prinesel čike? –Sem.
Dobil sem sporočilo in prinesel čike. Cel zavoj.
Privošči si. Na tvojem mestu bi prižgal kar v sobi.
Pa še vodka in nekaj red bullov. Poznam svojo stranko.
Vodko odnesi. –Odnesem naj jo? –Ne pijem več. Odnesi jo.
Samo … –Odnesi jo.
Jutri pridi pome, prav?
Pojdi v moje stanovanje.
Prinesi mi obleko in polnilec za telefon.
Iz hladilnika vzemi paket, na katerem piše "teletina".
V zamrzovalniku je. –Velja. Kdaj naj pridem? –Poklical bom.
Prav. V sedmih minutah boš zunaj.
Saj res, revije za ročno vadbo. Vem, kaj pogrešaš v bolnišnici.
Juggs, Hot MILF's in Heat, AssMasters. Kar drkaj, junak si.
Na tvojem mestu bi si ga ves dan vlekel.
Pa se je nasmehnil.
Prekleto.
Podleži razmišljajo enako.
Ostani.
Tiho bom.
Lepo je z nekom sedeti in kaditi.
Si bil na letalu?
Ja. Pa ti?
Verjetno si bil zadaj.
Ja, čisto zadaj.
Tobak je samo indijanska zel, zjutraj zelen, zvečer že zrel.
Krajša nam dah, ker smo samo prah.
Obožujem jutranji vonj nikotina.
Diši po zmagi. Lahko eno nažicam?
Moral bi nehati. Moj rak bo dobil raka.
Šala. Si bila v nesreči letala? –On je bil.
Porkamadona! Pilot si.
Kaj se je zgodilo?
Smola, ampak odkorakal si stran. Oziroma odšepal.
Ja, srečo imam. Jutri grem domov. –Domov?
Jaz živim v kleti. Raka zdravijo tam. –Kakšnega imaš?
Fibromiksosarkom. Sarkom mehkega tkiva, zelo redek.
Božji izbranec sem. –Res to verjameš?
Jasno. Če ne verjameš v boga, si bedak.
Ko dojameš, da so naključja božje delo, lažje živiš.
Ves čas skušamo obvladovati, kar se nam dogaja. Oslarija.
Letalo strmoglavi. Dobiš raka. To ni v tvojih rokah.
Mi je bog dal raka? Seveda. Bi mi ga dal, če bi prosil zanj?
Dvomim, ker sem ga prosil, naj ga vzame, ampak kaj?
Tudi na to nimam vpliva.
Kaj pa ti počneš tukaj? Lepa si.
Se me bojiš?
Ljudi privlačim ali pa se delajo, da me ne vidijo.
Noro. Mislijo, da imam moč, ker sem blizu druge strani.
Da imam vse odgovore. Morda jih imam.
Smrt ti spremeni pogled. Vse se zazdi logično.
Ne morem dojeti, kako lepa si.
Vidim tvojo roko. Si zasvojena?
Ja. –Kako ti je ime?
Nicole.
Kaj delaš, Nicole? –Ne dosti.
Bila sem fotografinja in maserka,
zdaj pa včasih umivam lase v salonu. –Tako? V katerem?
Oglasil se bom. Samo lase mi boš umila.
Misliš, da boš umrla?
Ni krasna?
Ne poznam je. –Oslarija. Jaz jo.
Naključno božje dejanje? Ne bi rekel.
Nesrečo si preživel, da bi na stopnicah srečal lepotico.
Jebi se.
Mene iščejo.
Domači so prišli iz Utaha. Ko pridejo, veš, da je hudo.
Noro je. Ker je zdaj vsako jutro dragoceno.
Hvaležen sem. Rad bi ustekleničil ta občutek,
kako lep je vsak dih življenja.
Lahko dobim še eno za s sabo? –Vzemi cel zavojček.
Hvala. Na onkologiji jih bom razdelil.
Nicole, s tabo bo vse v redu.
Kemomožgani.
Zmeden si. –Tako? –Zato temu rečejo kemomožgani.
Moja mama je momljala in regljala. -Imela je raka.
Na dojkah. Imela je samo 54 let.
Zato misliš, da boš umrla?
Zasvojenci s heroinom, ki vbrizgavajo, umirajo.
Zlasti ženske. To sem prebrala v brošuri.
Na zdravljenju me je obiskala ženska iz anonimnih alkoholikov.
Tale tip je bil odbit. –Ja. –Počutila sem se … Kaj vem.
Kot da sva midva zadnja človeka na planetu.
In skupaj bova rešila svet.
Kje živiš? –Me boš obiskal? Stanovanje je razkošno.
Pri postaji v Bankheadu. –Obiskal te bom.
Prijazen si. –Res bom prišel. Povej naslov.
V vrstnih hišah na Taylorjevi.
Praviš, da si maserka. Kakšna?
Bila sem že vseh vrst.
Srečno.
Nisem našel potovalk, vse je v vrečah za smeti. –Ne, hvala.
Saj boš pri meni na University, ne? Lepo je.
Veliko mladih. Dobro vzdušje.
TELETINA
Ne, na kmetijo grem.
Na kmetijo? –V stanovanju ne morem ostati.
Je nisi prodal? –Ne še.
Ne vem, če bi ostal tam. –Ne boš. Peljal me boš po avto.
Teletina? Resno?
NA PRODAJ
Kapitan Whitaker, Jim Court s CNN. Radi bi …
Podružnica NBC, Athens. Zanima nas …
Po usodni nesreči
SouthJeta 227 imamo o vzrokih več vprašanj kot odgovorov.
Tudi mi jih iščemo. Tukaj, kjer živi pilot W. Whitaker.
Kapitana še nismo videli in ni dajal izjav.
Mark Mellon, Atlanta, še vedno na lovu.
Podjetje za škropljenje in polete Whitaker.
Pustite sporočilo, poklicali bomo.
Kavboj, spet Charlie.
Oglasil sem se v bolnišnici.
Rekli so, da si odšel domov. Očitno se dobro počutiš.
Odšel sem do stanovanja,
ampak tam te ni, zato si mogoče pri sorodnikih.
Vem, da moraš jutri na pregled za oko.
Se lahko dobimo na zajtrku? Ob 1 Oh v St. Regisu.
Obdelati moramo pomembne stvari,
zato bi bilo lepo, če bi prišel. V redu, dobro se imej.
Prišel je. Dobro se držiš. –Dobro se počutim. –Kako je oko?
Dobro. –To je Hugh Lang, odvetnik iz Chicaga. –Me veseli.
Sedi. Bi kavo? –Ja. –Svežo kavo, prosim.
Govorila sva o kopilotovi ženi.
Trdi, da je letalo na tla spustil bog. –Bog?
Po mojem je tudi. In moral bi jesti z nami. Klobasa je odlična.
Samo kavo bom. –Predsednik sindikata Caldwell bi prišel,
hotel je, vendar so ga poklicali na kraj nesreče.
Kot veš, ob strmoglavljenju NTSB tja pošlje preiskovalno ekipo.
So našli črno skrinjico? –Nedotaknjeno. –Stvar rešena.
Zakaj potem potrebujemo odvetnika iz Chicaga?
Hugh je strokovnjak za kazniva dejanja iz malomarnosti. –Kaj?
Nekdo mora odgovarjati za šest mrtvih.
Letalo je razpadlo na 10.000 metrih.
Prevoznik bo krivil proizvajalca zaradi odpovedi opreme.
Ta bo krivil slabo vzdrževanje. –Ali pilotovo napako.
Letel sem obrnjeno. Na glavo. Sto ljudi na glavi 150 m visoko.
Si predstavljate, kako je to? –Si. Poslušal sem posnetke.
Ste pilot? –Ne. –Potem ne morete vedeti.
Hugh je na naši strani. –Res? –Ja. –Ne vede se tako.
Sprašuje o pilotovi napaki. –Preiskavo vodi NTSB.
Zadnjo besedo ima. Zato ga potrebujemo.
Zaslišali so vso posadko, izprašali potnike.
Zaslišanja so javna. –Kaj moram vedeti?
Ekipa zbira tudi vzorce krvi, las in kože
vse posadke za toksikološko analizo.
Prav. Kdaj?
So že. V bolnišnici. To naredijo najprej.
Se ne spomnite, da so vam vzeli kri? –Ne.
Že imajo izvid? –Imajo.
Prinesem še kaj? –Imate cimetove štručke?
Mi prinesete eno? Pravzaprav kar dve. –Prav.
Po prvem poročilu ste imeli v krvi alkohol.
2,4 promila.
V ZDA, ki so zelo mile do pijanih voznikov,
greš v zapor za vse nad 0,8 promila. Ko voziš avto.
Hvala.
To ne pomeni nič. Zvečer pred poletom sem spil par piv.
Je zato razneslo rep letala? –Par piv? –Ja, par piv.
Potrebujem odvetnika. –Imaš ga.
Nekoga, ki razume, da so mi dali pokvarjeno letalo.
Brez mene bi imeli 102 pogreba, ne šest. –Ne govorimo o tem.
O čem pa? –O zaporu. O tožbah. Nekdo mora plačati.
Odškodnine? Jaz jih ne bom plačal.
Tudi jaz jo hočem. Ker so mi dali pokvarjeno letalo.
Hočem ček. –Toksikološki izvid kaže, da ste bili pijani
in omamljeni s kokainom. Za to vam grozi do 12 let zapora.
Če dokažejo, da je za smrt potnikov kriva vaša opitost,
vas lahko obtožijo štirih ubojev in obsodijo na dosmrtni zapor.
Lahko zdaj opravim svoje delo in izpodbijem ta izvid?
Uspelo mu bo. Za to živi. Verjemi mi. In zaupaj njemu.
Ne skrbi, junak boš. –Ne skrbi me, Charlie.
Verjemi, ne skrbi me. Nihče ne bi mogel pristati kot jaz.
Nihče.
Hvala, da si prišel. –Ja. Oprostite.
Oprostite. Dajte mi pomarančni sok. Velik kozarec.
Samo pomarančni sok? –Ja … Ne.
Dvojno vodko. Čisto.
Slika nam pravega ameriškega junaka. Tudi vi tako razumete?
Vsekakor. Ampak vsake okoliščine so drugačne.
Ukrepe pilotov na SouthJetu 227 bodo podrobno preučili.
Hočete reči, da se za tem še kaj skriva?
Vedno se. Vprašanj je veliko, odgovorov pa ne.
Preden lahko kaj rečemo, moramo počakati nanje.
Morda namigujete, da so okoliščine sumljive?
Ta nesreča ni taka kot druge.
Naslednja je
ulica Taylor.
Aha, ulica Taylor.
Kaj se greš, Nicole?
Poberi se! –Tip iz enke je rekel, da si prespala tukaj.
Pomiri se. Samo stvari bom odnesla. –Dolguješ mi najemnino!
Ne dotikaj se me! –Poslušaj … –Tace stran!
Kaj počneš? Pusti jo! Ne dotikaj se je!
Si cela?
Je to vse, kar je ostalo? –Ja.
Dolguje mi 1100 $ in odškodnino. –Tiho!
Jo boš tožil in zapravil 1000 $ ali se boš pogodil z mano?
Odloči se!
Vzel bom 700 $ v gotovini.
Si pa gnida, kaj? S kijem groziš.
Kakšnih 700? Tukaj imaš 400 v gotovini.
Zdaj pa bodi priden in odnesi to škatlo v avto.
Pokvarjen je. Zjutraj ni vžgal. Vse to bom nesla s sabo.
Pokvarjen je?
Kaj bi pa naredila? –No …
Ne vem.
Kako ti je ime? –Whip.
Kaj?
Je smešno?
Hvala,
kapitan Whip.
Si v redu? –Ja. Ti? –Ja.
Bi kaj spila? –Ne, hvala.
Res lahko ostanem tukaj?
Ja, lahko ostaneš. Hočem, da ostaneš.
Te koleno boli? –Ja, boli.
Hvala, doktorica.
Malo mi kljuje v njem. –Kri se težko vrača v srce.
Prijeten občutek.
Me boste ustrelili ali lahko vstopim?
Vstopite. V hiši vas bom ustrelil.
Pridite z mano. Nekaj vam moram pokazati.
Prav.
Tamle je.
Ob trčenju je levo krilo zadelo ob tla.
Če bi se povsem odtrgalo, bi vsi preživeli.
Počilo je in pokrov motorja zabilo
v zadnji del trupa.
V zadnjih vrstah je bilo, kot bi vas povozil vlak.
Kdo so tile? –Binkoštni misijon Janeza Krstnika.
Preživele so vlekli iz razbitin. Vsak dan pridejo.
To pa je Ellen Block.
Vodja preiskave. Tista, ki bo zastavljala težka vprašanja.
Pil sem zvečer in zjutraj pred poletom.
S kokainom sem se spravil k sebi. –Vem, v izvidu piše.
Ampak to ni bil razlog za nesrečo. –Ne, ni bil.
Poslušajte, očitno je kriva tehnična okvara. –Očitno.
Ampak kar veva midva … Tole je bila božja volja.
Vztrajal bom, naj NTSB kot možen vzrok navede božjo voljo.
Čigav bog bi naredil to?
No …
Takole. Lastnik prevoznika, Avington Carr, je na naši strani.
Ima zveze v Washingtonu. Jutri bi rad govoril z nama.
Dobro. –Ne smete piti, kapitan.
Pod drobnogledom ste. Ne kupujte pijače. Brez mamil.
Razumem. Ne bom pil. –Lahko priskrbimo pomoč. –Ni treba.
Obljubim, da ne bom pil. Sam lahko neham.
Dobro.
Ob desetih. –Velja. Avington Carr.
Nisem hotel letalske družbe. Brat tudi ne. Samo oče jo je.
Rad imam bejzbol. –Jaz tudi. –Kot vsi v Georgii.
Vsa država. –Dovolj neumnosti.
Kakšno je stanje, Lenny? Bo sindikat preživel tole?
Kako masten ček bom moral napisati? –Šest jih je umrlo.
Štirje. Dve članici posadke ne štejeta.
Nisem tako mislil. Samo zanju ne bo treba plačati.
To piše v sindikalni pogodbi. Vedo, da je delo nevarno.
Ste vi odvetnik sindikata? –Ne, to je Hugh Lang,
ki pokriva kazenski del Whitakerjevega položaja.
In kakšen je njegov položaj?
NTSB mi diha za vrat. Vse smo mu morali dati.
Kapitan zanima vse. –Poznam ga iz mornarice. Odličen pilot je.
Je pijanec?
Precej pije. Lahko ga pokličem … –Kmalu.
Lotimo se bistva. Kaj boste naredili glede analize, ki kaže,
da je bil Whitaker pijan in zadet? Pravi biser je.
Krvno analizo bom izpodbijal. Ni bila narejena po pravilih.
Opremo so zadnjič umerili junija 2009.
Zdaj zamujajo že 18 mesecev.
Dnevnik z imeni, kdo je označil epruvete in kdaj, ni popoln.
V krvi so uporabili snov, ki lahko povzroči fermentacijo
in posledično višjo vsebnost alkohola v krvi.
Vse to sem odkril v nekaj dneh, zato ni razloga za skrb.
Všeč mi je. Še sam bi potegnil nekaj črtic in sedel v letalo.
Poskusili bomo obremeniti proizvajalca, Jackson–Ridgefield.
Mislite, da bodo odprli čekovno knjižico in plačali kosilo?
Vso srečo. Koliko lahko izgubim, Jim?
Odškodnine bi pokopale družbo. –Naj jo vzamejo zavarovalnice.
Samo naj me ne molzejo drugje. –Mi bi radi, da družba ostane.
Z vami imamo pogodbo. Ščitili bomo kapitana in vašo družbo.
Whitaker ve, da bo šel v zapor?
Moje stranke ne gredo v zapor. –On bo šel.
Tja spada. Kar verjemite, da bo šel. Vprašanje pa je,
ali bo tam tudi umrl. –Motite se, g. Carr.
Kolikor vem, je kazen za šest ubojev dosmrtni zapor.
Dosmrtni zapor. Kot rečemo v Georgii, ves dolgi dan.
Menda ste dober pilot.
Na 40, na 50! Točka!
Dedek jo pobere. Ga boš zdaj lovil?
Poberi jo, ata. Poberi jo.
Teci nazaj! Daj, Knuckles! Prestrezi.
Pa je prišla.
Si prišla s prijetnega srečanja?
Vem. V redu je.
Ja. Ta oslarija ni …
Vidiš?
To sranje
in moj Knuckles. Moj sinček je.
Dobro igra.
Res zna igrati. –Teci z žogo. Pokaži, kako.
Zdriblaj očeta! Zdriblaj dedka! Tako močno roko imaš po babici.
Let. Zamudila ga bova.
Pobral je. Povej mu.
Kdaj bova letela, očka? –Kmalu.
Še vedno hočeš? –Seveda. Ko boš rekel.
Prav. Pozdravi, sinko. Kje je moj Knuckles? Kako gre?
Ne delaj se, da me ne poznaš. Tvoj oče sem. Pozdravi me.
Kako ti je ime? –Will. –Kako te kličemo? –Knuckles.
Kaj boš, ko boš velik? –Pilot. –Dobro si ga naučil, oče.
To moram posneti. Pozdravi mamo. –Živjo, mami.
Povej ji, da jo imaš rad. –Rad jo imam.
Jutro. –Dobro jutro.
Sinoči si bil na psu.
Samo utrujen.
Malo preveč sem popil. –Malo?
Mi boš štela piva? Vrgel sem jih.
V smeti. Vodko tudi.
Ti je prav? –Še več kot prav.
Že od sončnega vzhoda gledam, kako se nebo spreminja.
Prelepo. Naredila sem nekaj odličnih fotografij.
Tukaj je zelo lepo.
Si tu odraščal? –Ne jaz, moj oče.
Dedova kmetija je.
Bila.
Oče je bil pilot v 332. zračni.
Tuskegee. Zgradil je tisto stezo.
Za škropljenje. Prepovedali so mu, zato je tisto letalo
zamenjal za staro cessno v skednju.
Povsod je letel z njo.
On je umrl, jaz sem se ločil.
Od takrat prodajam kmetijo.
In tvoja mama? –Mrtva je.
Pa tvoj oče? –Verjetno živi v Koloradu.
Nimata stikov?
Zame je skrbela mama. Bila je neverjetna.
Tako dolgo je bila močna, da nisem vedela, kako bolna je.
Zadnjih sedem mesecev sva tičali skupaj kot najstnici.
Pripovedovali sva si o fantih in podobno.
Imela me je rada.
Jaz sem Trevor. Rešili ste mojo mamo.
Lepo te je videti, Whip. –Tudi tebe, Margaret.
Lep obred. Veliko ljudi se je hotelo posloviti.
Trina je bila prelepa. Se ti ne zdi?
Kot da se bo vsak hip zbudila in nasmehnila.
Nisem šel noter. Nisem mogel.
Trevor, poišči očka. Zraven g. Bentona stoji.
Pridi na terapijo. Sindikat ima dobre svetovalce.
Ne morem. Res ne. Prišel bom.
Pazi nase, Whip. –Poslušaj, Margaret …
Veš, da sem vpleten v preiskavo. NTSB preiskuje nesrečo.
Prihodnji teden bodo govorili z mano. –Živčen sem,
ker sem bil večer prej zunaj na večerji. –S Trino.
Spil sem dva kozarca vina. Verjetno te bodo vprašali,
kakšen sem bil zjutraj. Ali sem se ti zdel opit.
Kaj?
Enajst let te poznam.
Praviš, da si ob večerji spil dva kozarca vina?
Prijetna restavracija. Kam sta šla?
Reci, da je bil navaden dan. Bil sem sposoben pilotirati.
Bi to težko rekla?
Laž je. Trina mi je povedala, da sploh nista spala.
To ni bil razlog, da je letalo razpadlo.
Rad bi razčistil. Bi katerikoli drug pilot lahko pristal?
Ne trdim … –Predstavljaj si, da bi Trevor tebe gledal v krsti.
Ali da bi me moj obiskoval v zaporu. –Nehaj, Whip. Prosim.
Ni bilo že dovolj?
To potrebujem.
Kaj naj rečem?
Da je bil navaden dan.
Neurje po vzletu je bilo zelo močno.
Ampak kar se tiče posadke,
je bil čisto navaden dan.
Je vse v redu? –Ja.
No? –Preživela sem prvi dan. Niso me odpustili.
Prosili so me, naj delam v nočni. Plačajo 50 % več.
Imam brezrokavnik in značko z imenom. In nekaj zate.
Mustang P–51. –Vem. –Je tvoj oče letel z njim? –Je.
Proslaviva. –Obljubila sem, da bom šla na sestanek AA.
Sheila me sponzorira. Lahko jutri proslaviva?
Ja. Seveda. Pridi.
Lahko bi šel z mano na srečanje. Odprto je. Vsak lahko pride.
Celo ti.
Policija me je našla za smetnjakom.
Oblečen sem bil le v hlačke moje punce in ves pobruhan.
Rekel sem: "Mogoče sem spil dve pivi."
Tako sem dobil vzdevek Barry Dve Pivi.
Ed me grdo gleda, ker se ne držim ustaljene forme.
Ime mi je Barry. Alkoholik sem. –Živjo, Barry.
Je tukaj še kakšen alkoholik?
Všeč mi je, da se takoj predstavimo,
ker me to prisili, da iskreno povem, kaj sem.
Drugim nikoli nisem povedal resnice. O vsem sem lagal.
Rekli so, da se ne bom streznil, če bom lagal. A to znam najbolje.
Od vsega sem najbolje obvladal laganje, zlasti o svojem pitju.
Ampak lagal sem tudi, kako je ime mojemu psu.
Ljudem sem v obraz lagal, kakšno barvo las imam.
Moje življenje je postalo dolga vrsta samih laži.
Šel bom. Imaš prevoz?
Sheila me bo pripeljala. To je Sheila. –Jaz sem.
… da me bodo laži ubile.
Če jih ne bi krotil, bi zdajle odkorakal.
Kap. Whitaker ostaja skrivnost. –To pravite vi, ne jaz.
Govoril sem z ljudmi, ki sodelujejo v preiskavi.
Prepričani so, da bodo kmalu odkrili vzrok nesreče. –Gotovo.
Hvala, Ken in Vicky Evans. –Hvala. Bog vas blagoslovi.
Kako si, Ken?
Srečen sem, da sem živ. –Blagoslovljen, da je živ.
Jaz sem kapitan Whitaker. –Vem, kdo ste.
Oprostite, nas lahko pustite malo same? Hvala.
No … Kako dolgo si že …
Zbujen iz kome? Dva dneva.
Dobro.
Ne bi te rad preveč motil.
Vem, da so te zasipali z intervjuji.
Na CNN-u si bil odličen.
Zdrobilo mi je obe nogi. Medenica je zlomljena.
Verjetno ne bom več hodil. Brez hojce ali opornic že ne.
Ne bom več letel.
Zelo mi je žal. –Letalo je bilo pogubljeno, ko si sedel v kabino.
Smrdel si po ginu.
Pred vzletom sem poklical Vicky. Potem se je dež okrepil.
Ne vem, koliko se spomniš, ampak letalo
je razpadalo. –Vsega se spomnim. Vem, kaj se je dogajalo.
Kaj bi rad povedal? O čem govoriva?
Ne vem, kapitan. O čem govoriva? –Rad bi izvedel,
kaj je po tvojem povzročilo nesrečo.
To, da ste na letalo prišli pijani?
NTSB bo jutri do konca posnel mojo izjavo.
O dogodkih na poletu.
Misliš, da bi bil živ, če ne bi jaz pilotiral?
Ne. Vsi bi bili mrtvi.
Boste rekli, da ste bili popolnoma prisebni?
Počakajte. Sedite, prosim.
Nikomur nisem povedal, v kakšnem stanju ste bili.
Niti besede.
Nesreča je bila neizogibna.
Molil sem o tem. Oba z Vicky sva molila.
Samo eden lahko razsodi. –Hvaljen Jezus.
On ima za vas drugačne načrte.
Ta dogodek kljub žrtvam
tudi slavi življenje.
V božjem kraljestvu se nič ne zgodi po pomoti.
Hvaljen Jezus. –Kapitan, bi molili z nama?
Jezus, hvala, da si blagoslovil kapitana Whitakerja
in tistega usodnega jutra vodil njegovo roko.
Adijo. Hvala za prevoz.
Živjo.
Kako?
Poglej. Je super, ne?
Lep je. –Ja, kot ti. –Bo letel?
Seveda. Na tem sem se naučil leteti.
S Harlingom sva z njim odletela na Jamajko. –S tem? –Ja.
Hotela sva odleteti na ribolov dve uri južno od tod.
Znašla pa sva se v Bethelu na Jamajki. –Zmešan si. –Sem.
Bilo je čudovito. Kot na razglednici.
Bel pesek, prelepo nebo, modro morje.
Česa lepšega še nisem videl.
Je bila voda topla? –Zelo. –Take kraje imam rada.
Pojdiva. –Zakaj pa ne?
Jutri. –Resno misliš. –Smrtno resno. Pojdiva stran.
Začniva znova. –Ne moreva. –Lahko. Lepo bo. Bele plaže …
Skrbi me zate. –Nikar. Z mano je vse v redu.
Ne, ni. Pomoč potrebuješ.
Na zdravljenje moraš.
Jaz? Dvakrat greš na srečanje AA in me pošiljaš na zdravljenje?
Kaj ti je? Ne skrbi zame.
Zase skrbi, ne zame. –Enaka sva. –Ne, nisva.
Nisva. Ne cuzam tičev za mamila. Ne govori o mamini smrti …
Nikoli nisem … –Ne nakladaj! Se zato zadevaš? –Nisi pošten.
Zato? Marsikdo je izgubil mamo, pa se ne zapija.
Bolan si. –Ampak jaz to sprejemam.
Namenoma pijem. –Tako? Ni videti, da bi imel izbiro.
Po svoji volji pijem. Za to krivim sebe.
Z veseljem. Veš, zakaj? Ker namenoma pijem.
Imam bivšo ženo in sina, s katerim nikoli ne govorim.
Veš, zakaj? Ker pijem!
Ne. Končati moram. –Nicole.
Poslušaj …
Glej …
Ko je letalo strmoglavilo, sem bil nalit.
Ne vem, kaj bo s preiskavo. Lahko bom do smrti zaprt.
Moram stran.
Rad bi, da greš z mano.
Whip.
Bojim se, da se bom spet zadela. –Pojdi z mano.
Pridi. Tudi jaz potrebujem pomoč.
Poišči jo. –Bom. Na Jamajki bova šla takoj v bolnišnico.
Zate bom naredil vse.
Nočem več jemati mamil. Ne smem. Ne bi si več opomogla.
Ne bom te silil, da ostaneš. Če se ne bom streznil, pojdi.
Obljubim, da boš lahko odšla.
Pred poldnevom lahko odideva. Odličen pilot sem.
Veliko lepega bova videla.
Pridi z mano.
Je vse v redu? –Ja.
Nicole.
Podjetje za škropljenje Whitaker. Pustite sporočilo.
Whip, oglasi se. Charlie tukaj. Dobra novica.
Je kdo tu?
Prišel je.
Kap. Whitaker.
Dovolite, da vam prvi čestitam. Zmagali smo.
Mi temu rečemo sprehod. –Zaslišanje bo čez deset dni.
Zahtevni bodo, vendar odgovarjaj naravnost in korektno.
Dobro nam kaže. Med verjetne vzroke so uvrstili višjo silo.
Sume smo odvrnili od vas. Zdaj se ukvarjajo z letalom.
Izvrstno. Vsem sem dopovedoval, da je bilo okvarjeno. –Tako je.
Kaj pa toksikološki izvid? –Izpodbil sem ga.
Ni materialnih dokazov ali prič, da ste bili opiti.
Zakaj smo potem tukaj? –Vseeno imamo drobno težavo.
Zaradi turbulence stevardese niso stregle pijač,
v smeteh pa so našli dve prazni steklenici vodke.
Sicer ni DNK ali odtisov, vendar sta odprti in prazni.
Dostop je imela samo posadka.
Margaret, Evans in Camelia Satou
niso imeli ničesar v krvi. Ostanete vi in …
Trina Marquez. –Tako je.
Prav. Že razumem, kam pes moli taco.
Čudno, da so našli samo dve steklenici, ker sem popil tri.
Ena manjka.
Ko sem vas prvič srečal, nisem mogel verjeti,
kakšna naduta pijana gnida ste. –Hvala. –A sem se pozanimal.
Slišal sem strokovne analize in osupel sem, kaj ste naredili.
FAA in NSTB sta deset pilotov posedla v simulatorje
in poustvarila dogodke pred nesrečo.
Veste, koliko jih je varno pristalo? Niti eden.
Vsak je strmoglavil in vsi na krovu so umrli.
Samo vam je uspelo. –Krasno.
Domov grem. –Če boste zdaj odšli, vas čaka zapor.
Življenje vam rešujem. –Kakšno življenje? Ne pretegni se zame.
Zaslišanje vodi zvezna agencija. Razumete?
Ja, razumem. –S temi ljudmi se ne smemo igrati.
Če se takole prikažemo tam, smo opleli. Ves trud bo zaman.
Jaz sem naredil, kar sem lahko. Zdaj je vse odvisno od vas.
Charlie, glej, da bo prišel. –Ja, glej, da bo prišel.
Pazi, da bo trezen, da bo lahko rešil vaš sindikat.
In debeluhovo družbo. Jebi se, Charlie!
On je. Ja, nedvomno je on.
Kako ti gre? –Zakaj si prišel?
Lepo te je videti, Deana. Smem naprej?
Prišel sem pogledat, kako se imata ti in Will. Knuckles!
Dolgo nismo govorili, potem pa se je zgodilo vse to.
Oglasil sem se na klepet.
Raje vidim, da pokličeš. –Ja, pokličem.
Vidva pokličeta samo takrat, ko hočeta denar.
Si pil? –Ni bilo treba dolgo čakati.
Točno 17 sekund. –Pojdi.
Bivša žena je po 17 sekundah vprašala, ali sem pil. –Pojdi.
Iz hiše, ki sem jo jaz plačal? –Poklicala bom policijo. –Kar.
Jaz hočem, da greš. –Kako gre, sinko?
Hišni gospodar. Hvala, da si poklical. –Pojdi, pravim.
Tako? Si ti zdaj hišni gospodar? –Razburil si mamo. Pojdi.
Tvoj oče sem, silak. –Pijanec si.
Pijanec? Ne veš, kdo sem. –Ne, ne vem! Povej mi.
Kdo si, jebemti? Poberi se!
Ven! –Whip, nehaj! –Rad te imam, sinko. –Ven!
Ven! –Vem, kje nisem zaželen.
Kapitan, izmikate se medijem. Ali kaj prikrivate?
Pustite mojo družino. Zdaj ni pravi čas.
Ko bo čas, bom povedal svojo zgodbo.
Zdaj žalujmo in poskrbimo za poškodovane. Hvala.
Danes ne bomo dobili odgovorov na odprta vprašanja.
Kapitan je prosil, naj pustimo njegove domače.
Razumna prošnja pogumnega moža, kije … –Živjo, Charlie.
Nikjer drugje ni varno. Amanda mi je odprla. Hvala.
Res ne bi ničesar? –Ni treba. –Vseeno najlepša hvala.
Kaj ti je, zaboga?
Hugh je klical. Mrtvo pijan si šel k bivši ženi
in pred novinarji te je odpeljala policija. –V redu je.
Hugh je preveril vse novinarje. Naredil si dober vtis.
Dobro. Stvar je taka … –Ne, Whip. Poglej se.
Nikoli ne vem, kaj boš naredil ali rekel. Edini sem te podpiral.
Edini! Zagovarjal sem te. Ne bom te več. –Zmogel bom.
Zvezna agencija te bo zaslišala o poletu, ko si bil pijan.
Letalo je padlo. Ti pa še kar piješ. Si nor? Bojim se te.
Naj ostanem pri tebi. Doma nimam miru.
Pri tebi bom ostal
do zaslišanja. Ne bom stopil iz hiše.
Ne bom.
Pri meni ne smeš piti. –Ne bom. –Ne smeš.
Ne bom.
Policist Edmonds.
Whip, Edmonds bo nocoj tukaj. Uredil bo, če bo kaj narobe.
Kapitan Whitaker.
Dobro se držite. Resno mislim. –Hvala. Tudi počutim se dobro.
Menda že osem dni ne pijete.
Devet dni, dve uri in 26 minut. Čeprav ne štejem. -Izvolite.
Stvar smo vam hoteli čim bolj olajšati. Bo v redu?
Spočij se, naroči zrezek, glej film.
Skopiral sem vse podatke o preiskavi in vašo kartoteko.
Poskusil sem predvideti njihova vprašanja.
Napisal sem nekaj neškodljivih odgovorov. Vse je tukaj.
Slike, razgovori, pričevanja.
Ellen Block sem sporočil, da ste tu. –Je željna krvi?
Ni zadovoljna, da sem izpodbil krvno analizo,
vendar to ne bo sojenje, zato ne sme preveč drezati.
Dobro vam bo šlo. –Zaslišanje bo ob desetih
tu v hotelu. Ob devetih se dobimo v sobi na zajtrku,
potem pa naprej.
Se vidimo zjutraj. –Hvala.
Hvala, da si me vzel k sebi. Čudovito družino imaš.
Držal si se. –To sem potreboval. –Bilo mi je v veselje.
Se vidimo.
Kot ko sem letel.
Je kdo tu?
Halo?
Kaj počne? –Niti pisnil ni.
Mogoče še spi.
Saj ni bil s kakšno žensko?
Ne. Samo hrano so mu prinesli.
Imate ključ?
Whip.
Ej, kolega. Whip? –Madona.
Kristus. –Kje je? –Ne vem.
Je odšel? Pizdun! –Hugh.
Prekleto! –O, ne. Je mrtev? –Ne vem.
Ja, mrtev sem. –Naj pokličem rešilec? –Ne.
Kdo zganja hrup? –Spravimo ga v posteljo. Dajmo.
Konec je, Charlie. V riti smo. Zajebal nas je.
Nihče ne sme noter. Daj to na čelo. Koliko je ura?
Še 45 minut. –Koliko lahko zamudimo?
Pri Ellen Block bi zamudil? –Verjetno imamo eno uro.
Odpeljali ga bomo z vozičkom. –Pokliči Harlinga. -Ima voziček?
Kokain ima. –Kokain?
Ojla, brat. Harling Mays, na seznamu sem.
Whip.
Kaj je narobe? Očitno hudo trpiš.
Pusti robo, pizda!
Korak nazaj.
Ti straži pred vrati, prosim. Hvala lepa.
Pojdite. –V redu je.
Spraznita mizo in jo postavita pred Whipa. Zraven pa stol.
Takoj!
Potrebujem kozarec vode, kreditno kartico in stotaka.
Dvajsetaka imam. –V redu bo.
Banane na prvem tiru. Potrebujem kokočik. –Kaj?
S konca cigarete poberi malo tobaka.
Amaterski večer. Banane na prvem tiru. Še malo.
Tako, srči. Zdaj pa
dvakrat malo snifni.
Na vsaki strani enkrat. Za podlago.
Prav. –Kokočik.
Tako je prav. Glavo nazaj. Pogoltni. Vodo! Takoj.
Kokočik, stari.
Kdo je bananar? –Ti. –Zdaj se pa zberi, korenjak.
Vlak prihaja.
Zadrži dim.
Banane na prvem tiru. –Prispele so.
Nič te ne dotolče. Tebe že ne.
Še vidva.
Jaz ne … –Jaz bom še enkrat potegnil.
Hvala. Spet sem pri sebi.
To, srči. Rad te imam. –Jaz tudi tebe.
Kateri od vaju financira ta projekt?
500 $ stane. Jaz jih imam 80.
Koliko imaš ti? –Dovolj.
Vzemi, plačaj mu. –Hvala.
To je en gram. Plačala sta ga. Potem ga bo potreboval.
Jaz sem opravil svoje.
Se vidimo na temni strani meseca.
Nos.
Sporočil bom, da smo prišli. –V redu bo.
Če vprašajo o pijači, lahko rečeš, da se ne spomniš.
Ne govori mi, kako naj lažem o pitju.
Saj znam. Že vse življenje lažem.
Pretresljivi prizori. Sem Ellen Block, vodja zaslišanja.
Dobro jutro, kap. Whitaker. –Dobro jutro.
Na posnetku je videti, da je letalo pred trčenjem
dokaj mirno jadralo. Toda po podatkih iz črne skrinjice
je transponder točno ob 9.34 po 27 minutah normalnega poleta
zabeležil spuščanje s hitrostjo več kot 1400 m na minuto.
Letalo je pikiralo na nos.
Ob 9.42 je bila po podatkih v zapisovalniku
sprejeta odločitev, da letalo obrnete.
NTSB je pripravil animirano simulacijo. Poglejmo jo.
Obrnili se bomo. –Kako? –Da izravnamo.
Margaret, kako je ime sinu? –Trevor. –Reci: "Rada te imam."
Za črno skrinjico. –Rada te imam, Trevor. Bodi priden.
Dajmo.
O, ljubi Jezus!
Evans, zakrilca. –Zakrilca! –Zavore. –Zavore!
Margaret, motorji!
Dvigni kolesa! –Dvigam! Kristus, obrnjeni smo!
Tako lahko držimo višino.
SouthJet 227, letimo obrnjeni na glavo. Ponavljam, obrnjeni.
Ste rekli, da letite obrnjeni?
Posnetek je žalosten in prepričljiv. Ta del sem izbrala,
da poudarim ključni trenutek,
ko ste rekli: "Obrnili bomo. Dajmo."
Zavestno ste se odločili obrniti letalo. Je to res?
Ne vem, ali zavestno.
Bolj nagonsko.
Zakaj ste se tako odločili?
Ne spomnim se. –Naj preberem iz poročila preiskave.
Ukrepi na letalu od 9.34 do 9.42 so bili, navajam,
drzni in izjemni.
Ko je kapitan obrnil letalo, je zaustavil spuščanje
in letalo izravnal,
da je lahko z njim zajadral stran od naselij
in zasilno pristal na odprtem polju.
Slišal sem glasen kovinski pok. Obrnilo nas je na nos.
Izgubil sem nadzor. –To potrjuje tudi pričevanje kopilota Evansa.
Nekaj bi pokazala.
Noče. Daljinec ne dela. Oprostite. Ročno bom vključila.
To je dvigalka na repu.
Premika vodoravni stabilizator, imenovan tudi višinsko krmilo.
Kot vidite, navojev skoraj ni več.
Menjavo tega dela so zahtevali
že januarja 2011. Niso ga zamenjali.
Prenesel je še 1200 ur poletov, nato pa odpovedal.
Preiskovalci so ocenili, da je vijak dvigalke počil
in višinsko krmilo je ostalo v enem položaju.
Usmerjeno navzdol. Zato je letalo začelo pikirati.
Odpoved krmila je bil, navajam, katastrofalen dogodek,
ki bi ga težko rešili, normalen let pa ni bil mogoč.
G. Whitaker,
še nekaj besed o dnevih in urah pred nesrečo.
Opozarjam, da ste pod prisego. Vsako izjavo lahko uporabijo
v kazenskem postopku, če bo sledil. Razumete?
Za zapisnik morate na glas odgovoriti.
Oprostite. Ja, razumem.
Ste tri dni pred nesrečo, v torek, 11. oktobra,
sredo, 12. oktobra, in četrtek, 13. oktobra,
uživali alkohol ali druge opojne snovi?
Ne, nisem. –Ste na dan nesreče, v petek, 14. oktobra,
zaužili alkohol, kemične snovi ali mamila,
ki bi zmanjšali vašo opravilno sposobnost? –Ne.
G. Whitaker, ste zdaj ali ste kdaj bili
zasvojeni z alkoholom ali z mamili? –Ne.
Prav. Pri koncu smo.
Zaradi močnih turbulenc v prvem delu leta
posadka potnikom ni delila pijač. Je tako?
Tako je. Strežbo sem ukinil.
Veste, da smo v smetnjaku našli dve steklenički vodke?
Ja, vem.
Dostop do pijače je imelo pet članov posadke.
Vsem petim so slabo uro po nesreči vzeli kri. Vam,
kopilotu Evansu, stevardesi Margaret Thomason,
posthumno pa tudi Camelii Satou in Katerini Marquez.
V toksikološki analizi so bili trije vzorci negativni,
eden je bil zaradi tehničnih razlogov ovržen,
eden pa je bil pozitiven. V krvi je bilo 1,7 promila alkohola.
Veste to? –Zdaj vem.
Gdč. Marquez je bila več kot le vaša sodelavka. Ni res?
Več? Niti ne.
Ste vedeli, da pije?
Ne, nisem. –Ste jo kdaj videli pretirano piti?
Ne. –Veste, da se je dvakrat zdravila zaradi alkoholizma?
Zadnjič pred 16 meseci. Zdravljenje je plačal SouthJet.
Ne.
Je Katerina Marquez po vašem mnenju
med poletom pila?
Lahko ponovite?
Je Katerina Marquez po vašem mnenju med poletom pila?
Po mojem … –Po vašem mnenju.
Ker lahko uporabimo samo njen toksikološki izvid,
in ta je pozitiven, sprašujem, ali je po vašem mnenju
ona spila tisti dve steklenički vodke.
Bog mi pomagaj. –Nisem slišala. Kaj ste rekli?
Bog mi pomagaj.
Vseeno, ali je po vašem … –Po mojem mnenju
Trina ni popila tiste vodke.
Prosim? –Otroku je rešila življenje.
Lahko govorite glasneje? –Trina ni popila vodke.
Jaz sem jo.
Kaj? Ugovarjam!
Sedite, prosim. –Narobe se je izrazil.
Jaz sem jo spil. –Ugovarjam!
Sedite, nismo v sodni dvorani. –Vseeno ugovarjam.
Jaz sem na letalu pil vodko.
Kapitan Whitaker, tri dni pred nesrečo …
11., 12., 13. in 14. oktobra sem bil opit.
Vse tiste dni sem pil. In to pretirano.
Na dan nesreče … –Sem bil pijan.
Zdajle sem pijan.
Zdajle sem pijan, gdč. Block.
Ker sem alkoholik.
Tako se je končalo.
Pogorel sem.
Oplel.
Kot bi porabil življenjsko kvoto laži.
Niti ene nisem mogel več izreči.
Mogoče sem bedak.
Če bi se še enkrat zlagal, bi se izvlekel.
Še bi letel in obdržal bi navidezni ponos.
In ne bi bil že 13 mesecev zaprt
v vaši prijetni družbi.
Vendar sem tu.
Tukaj bom vsaj še štiri ali pet let. Kar je pošteno.
Izdal sem zaupanje javnosti. Vsaj tako je rekel sodnik.
Izdal sem zaupanje javnosti.
FAA mi je vzel pilotsko dovoljenje.
Tudi to je pošteno. Verjetno nikoli več ne bom letel.
To sprejemam.
Imel sem veliko časa za razmislek.
Pisal sem.
Vsaki družini, ki je koga izgubila, sem poslal pismo.
Nekatere so sprejele opravičilo.
Druge ga nikoli ne bodo.
Opravičil sem se tudi
vsem tistim, ki so mi skušali pomagati,
pa nisem mogel ali hotel poslušati.
Na primer svoji ženi.
Bivši ženi in …
Sinu.
Kot sem rekel, nekateri
mi ne bodo oprostili. Drugi pa.
Zdaj sem vsaj trezen.
Hvala bogu za to. Hvaležen sem.
Iz ust zapornika bo to zvenelo zelo neumno,
ampak prvič v življenju sem svoboden.
Whitaker, obisk.
ENO LETO SI TREZEN
ČESTITKE ZA PRVO TREZNO LETO
40 minut.
Poglej ga. Kako ti gre? –Dobro. –Saj se vidi.
Sedi.
To pa je presenečenje. Si dobil moje darilo? –Sem.
Ti je všeč? –Ja. –Dobro.
Kako gre mami? –V redu.
Šolski svetovalec je rekel, naj naredim intervju s tabo.
Z mano? –Ja. Pišem eseje za sprejem na kolidž.
Dobro. –Potreboval bi tvojo pomoč. –Seveda.
Napisati moram esej …
"Najbolj izjemna oseba, ki je nikoli nisem spoznal."
Prav.
Torej …
Kdo si?
Dobro vprašanje.
LET
Slovenian