Dette er kendsgerningerne:
I februar 1959 drog ni russiske bjergbestigere ud i de øde Uralbjerge.
To uger senere fandt man dem alle døde.
Episoden er blevet kendt som "Hændelsen i Dyatlovpasset".
- Jeg filmer nu. - Jeg hedder Holly King.
Jeg studerer psykologi på universitetet i Oregon.
I 2008 så jeg en nyhedsreportage om 30 førende videnskabsmænd -
- som havde mødtes i et fjernt område i Uralbjergene i Rusland.
De ville løse et mysterium, som havde forbløffet verden i næsten 50 år.
Kendt som "Hændelsen i Dyatlovpasset" -
- efter ekspeditionslederen i 1959, Igor Dyatlov.
De mislykkedes, men historien betog mig.
Utroligt nok, gav min yndlingslærer os til opgave at skrive om hændelsen.
Jeg nævnte det for en ven, Jenson, som læser film her -
- han sagde, vi skulle lave en film. Så vi ansøgte om et stipendium.
Og ... vi fik det.
Okay? Fortæl os, hvad der skete.
Jeg hørte første gang om hændelsen i en roman af journalisten Yuri Yarovoi.
De myrdede ham.
"Russisk forfatter Yuri Yarovoi dræbt i en bilulykke."
Pyt med, han gjorde det til en roman, men man måtte ikke omtale Dyatlov!
Jeg begyndte at bruge kendsgerninger om episoden som en øvelse -
- for vi ved så meget, om det der skete ved Dyatlovpasset, så mange detaljer -
- alligevel er det hele en gåde.
Hvilke forklaringer får du?
Den gængse forklaring er: "Omtåget tilstand forårsaget af nedkøling".
"Omtåget tilstand forårsaget af nedkøling" er det, alle siger.
Men min favorit er ... "Paradoksal afklædning".
Det sker faktisk for ekstremt nedkølede folk.
De desorienteres og tror, at de overopheder og klæder sig af.
Helt ærligt. Det var ni erfarne bjergbestigere, Holly.
Mener du, at de alle blev ekstremt nedkølet på samme tid den samme nat?
De havde været derude i tre dage. Hvorfor lige da?
En lavine er en anden hyppig forklaring.
Dét er endnu dummere end paradoksal afklædning.
Kan man høre en lavine, bliver man så væk fra lejren i tre timer uden sko?
Faktisk er der utallige forklaringer på spørgsmålet.
Mine studerende projicerer deres egen frygt over på det.
- Det russiske militær. - En troværdig forklaring er ikke nok.
De skal sætte sig selv i ofrenes sted for at forstå deres handlinger.
Dét er forklaringen, som jeg søger. Selvom de aldrig finder den rigtige.
- Hvad mener du? - Der findes ingen sandhed.
Rejsen går først fra Eugene, Oregon til Chelyabinsk, Rusland.
Du vil vel ikke bruge den åndssvage rød-prikket linje til at vise ruten?
Jo såmænd.
Vores ultimative destination er Kholat Syakhl, som betyder "De Dødes Bjerg".
Oprigtigt talt.
Det kaldte Mansi-stammen det, på grund af mystiske dødsfald og forsvundne.
Så ... Vi fandt en lydtekniker, Denise Evers.
Hun var den eneste på universitetet, der kunne håndtere de fysiske krav.
- Mange tynde fyre arbejder med lyd. - Hvad er der galt med tynde fyre?
Hov, undskyld...
Så fandt vi to guider.
Jeg er Andy Thatcher, formand i Northwest Trail Association.
Jeg har besteget alle bjerge i USA. Også AT ...
- Undskyld, hvad? - Appalacherne. Det tog hele sommeren.
- Så du tror, du kan klare det her? - Ja.
- Okay, hvorfor vil du gøre det her? - Som sagt, jeg har besteget alt i USA.
- Er du bange? - Nej.
Virkelig? Vi skal genskabe en tur, hvor ni døde.
Ja, men var det ikke 50 år siden? Den afskyelige snemand ville være død nu.
- Og hvem er du? - Det er J.P. Hauser.
- Og er du klar på det her? - Ja, han har vandret et år i Himalaya.
- Virkelig? - Ja, jeg tog lidt fri.
- I meget lang tid. - Fedt.
"Hauser" som i "Hauserhallen", den bygning, vi står foran lige nu?
Præcis... Det minder mig om, at jeg skal til filosofi. Vi ses, venner.
Da vi havde vores hold, var det på tide at gå i gang.
Vi studerede kortene, sikrede udstyret, samlede rationer og forsyninger -
- og trænede i de lokale bjerge.
Vi blev alle spændte og ivrige efter at komme af sted.
- Jeg hader disse åndssvage snesko. - Men du ser så godt ud i dem, Jenson.
Hey, jeg tror, I er ved at lære det!
Næsten lige så meget som jeg hader ham.
Og nu er det den 25. januar.
Afgang.
Eftersøgningen af fem studerende i Uralbjergene fortsætter i dag.
For tre dage siden fandt rednings- arbejdere de studerendes ting -
- blandt andet telte og rygsække.
Vores korrespondent Ivan Kudryavstev fra Rusland 24 har mere.
Goddag, jeg er Ivan Kudryavstev og dette er nyhedskanalen Rusland 24.
Vi fortsætter med at rapportere om tidens mest omtalte hændelse.
De dokumentarister, som på mystisk vis forsvandt i Uralbjergene.
De fem amerikanere gik i Dyatlov-gruppens fodspor.
Gruppen, hvor alle ni medlemmer på mystisk vis døde i samme område i 1959.
Eksperter har forskellige teorier om denne forsvinden.
Vejret her kan være farligt.
Det kan blive helt ned til -50 grader, og vinden kan være voldsom.
Ved tinden blæser vinden mod vest, men længere nede er det mod øst.
Bestiger man bjerget, kan man let gå i en forkert retning.
Vi ved ikke, hvor godt forberedte amerikanerne var på vejrforholdene.
Jeg tror, at det er mest sandsynligt, de mødte et rumskib fra det ydre rum.
De seneste år er der hændt meget interessant i dette område.
Jo mere jeg studerer det, desto mere mystisk og ominøst bliver det.
Der findes som mange uforklarlige mysterier i dette område.
Det er forståeligt, at mange førhen har set flyvende objekter på himlen.
Selv i dag får vi ofte henvendelser om en yetis fodspor.
En lokal stamme kaldet "Mansi", har sin egen teori.
Stammens ældste husker, at da Dyatlov-gruppen forsvandt -
- sås der gådefulde høje lyde og ildkugler.
Man mener, at to verdner kolliderede her.
Så man kan træde fra én verden ind i en anden.
Ind i åndernes verden.
Vi følger fortsat undersøgelsen af den seneste forsvinden i Uralbjergene.
Fem amerikanere er på mystisk vis forsvundet -
- i samme område, hvor gruppen under ledelse af Igor Dyatlov døde i 1959.
Tak, Ivan!
De studerende genskabte den ulyksalige tur gået af Igor Dyatlov -
- og otte andre for 50 år siden, for at lave en dokumentar.
Den bedste spor er de studerendes videokamera.
Eksperter så optagelserne uden at frigive dem.
Men i dag har en hackergruppe fået adgang til optagelserne -
- og offentliggjort dem.
Jeg åbnede døren, og mørket fulgte mig. Ligesom i min drøm.
Kom her, det var bare en drøm.
Jeg er så ked af det ... Vi kommer aldrig væk herfra, Jenson.
En måned tidligere.
Vi er landet i Rusland og næste etape går mod en by, Ivdel, i Uralbjergene.
- Har du én til vinge, eller kun denne? - Kun denne og det gjorde fandens ondt.
- Nogle andre du vil vise kameraet? - I dine drømme. Fortæl om telefonen.
Nå ja, den har GPS-system.
Når der ikke er signal, kan GPS'en navigere os rundt i hele verden.
Ja, jeg har olie med, men du ved, jeg ikke har rens. Gør det ikke mod mig.
- Taler du til dit kamera? - Jeg taler til Lucille.
- Filmfyre binder sig til deres kamera. - Hør ikke på dem, de er jaloux, skat.
- Mange tak. - Tak.
Spasibo!
Hvorfor er det, at I vil spænde en rygsæk på og bruge en uge derude?
Det er en prøvelse. Mennesket mod naturen.
Folk har overlevet i tusinde af år uden sådan udstyr. Jeg kan også uden.
- Du er forfærdelig selvsikker! - Uden selvtillid kommer man ikke hjem.
Og hvad med dig, JP?
Man lever kun én gang. Jeg vil gøre og se så meget som muligt.
I dén rygsæk har jeg alt, jeg skal brug for at overleve i måneder. Måske år.
Hvor mange kan sige dét?
Forhåbentlig får vi ikke brug for det hele.
Tja, man ved aldrig.
- Send en hilsen fra Ivdel, venner! - Hola!
Vi overnatter i Ivdel, så vi kan interviewe en mand kaldet Piotr Karov.
Som 10. medlem af Dyatlovgruppen, tog han hjem første dag på grund af sygdom.
Kort efter brød han mentalt sammen og har været indlagt her lige siden.
- Nej! - Rør ikke kameraet!
- Sluk det! Stop optagelsen! - Jeg vil bare optage dig sige det.
- I skal gå nu! - Den kolde krig er ovre. Vi er venner!
- Hvorfor må vi ikke interviewe Karov? - Han er død. Gå nu.
- Hvordan døde han? - Gå med jer!
- Sikke venlighed, hva? - Se det øverste vindue, Holly!
Er det ham?
Jeg kan ikke forstå det!
- Wow, så I det? - Var det til os? Hvad stod der?
- Så I det også? - Ja...
- Hvad fanden?
Jeg lyder måske som Jenson, men jeg tror, det var Karov i vinduet.
Jeg vil gerne kende notens indhold.
Da vi ikke må se ham, og her ingen tog er -
- vil vi finde et lift til Vizhay for at starte vandreturen.
Det var nok dumt at sende Jenson ud, han kunne genstarte krigen.
Ifølge gutterne her, skal vi besøge den lokale bar derhenne -
- da nogle af de lokale måske har familie i Vizhay.
- Måske kan vi få et lift. Skønt, ikke? - En bar lyder fremragende.
- Vi er gået forkert. - Nej, det skulle være her.
- Se, hvad jeg sagde. Jenson-Andy: 1-0.
- Ingen hunde i baren, så scorer du ikke.
- En blomstrende by. - Hvorfor kører ingen fulde her, Holly?
- Se, derfor. - Lad os tage et billede.
Ja, mit kamera har en timer.
Kom med gangster-attitude på tre.
- Så kører det. - Appelsin.
- Taler du engelsk? - Ja, selvfølgelig.
- Noget at drikke? - Ja, tak.
- Vi skal finde et lift, Jenson. - Vi er unge, kønne folk.
Og på udebane vil vi gerne have en drink.
- Hvor skal I hen? - Vizhay.
- Hvad bliver der af drikkelsen? - Hvorfor skal I til Vizhay?
Vi laver en dokumentar om "Hændelsen ved Dyatlovpasset".
Så må I smage denne her...
- Se nu hvad du har gjort. - Hvad får vi?
- Kom an, shot. - I mit selskab får man særbehandling.
- Følger der en cigaret med? - Ja, der er rigeligt af dem herinde.
- Undergangens anonyme flaske. - Voldtægtsflasken.
- Herregud, kan I lugte det? - Ja, det stinker.
- Måske ikke så fyldte. - Jo, bliv ved, fyld dem helt op.
- Okay, skal jeg sende dem rundt? - Vent lidt.
- Hvad mere? - Okay!
- Dette kan ende galt. - Det er universitetet om igen.
- Her, Holly. - Kom an, shot.
- Skål for en succesfuld rejse. - Nazdorovje!
Nok kender jeg ikke til folket, kulturen eller kvindernes historie -
- men jeg har lært god bar-skik.
Skål!
- Herregud, dét var stærkt. - Er I svage, eller hvad?
- Hvad er det? - Samogon.
- Det er hjemmelavet. - Hvorfor gav du os Samogon?
De drak det lige her. Inden afrejsen.
- Hvem drak det? - Dyatlovgruppen drak det før afrejse.
Stop! Det er ikke morsomt.
- Det er vel ikke et dårligt varsel? - Nej, blot en tilfældighed.
Vi tager en omgang til, min ven!
- Laver I en film? - Ja.
- Og I drager til Vizhay? - Ja, ved du, hvordan vi kommer dertil?
- Jeg kan køre jer. - Virkelig? Okay.
- Kan vi tage af sted i morgen? - Ja, perfekt!
- Er der plads til os alle? - Uden problemer.
Jeg sagde, det ville løse sig! Giv manden her noget at drikke, tak.
Vodka.
- Mange gange tak. - Så lidt. Jeg hedder Sergei.
Se, det er ikke så slemt...
Hvem gjorde Jenson ansvarlig for transporten?
- Vi har i det mindste damerne. - Drøm videre.
- Hvor langt er der? - Omkring 65 km.
Vi har i det mindste rigeligt med kartofler.
- Kom nu, Denise. - Mine øjenlåg er frosset sammen.
- Det er ikke sjovt. Hvad gør jeg? - Her, sid stille.
- Hold ud. - Av!
Kun ét til.
- Sådan. Er det bedre? - Ja, tak.
- Er du okay?
Er det koldt udenfor? Det føles lidt koldt.
- Okay, kom an! - Nej mand. Det er ikke okay.
Tusind dask, hvis du slikker kofangeren.
En dollar, hvis du sutter J.P. af.
- Hør, Sergei skal besøge sin tante. - Hvor spændende ...
Hun var på det første redningshold efter "Hændelsen ved Dyatlov".
Jeg kan spørge, om hun vil tale med jer. Hvis I vil?
Ja, det vil jeg!
- Er jeg med i filmen? - Ja da.
- Taler hun engelsk? - Bedre end mig.
Kan du oversætte noget for mig? Her, tag kameraet.
Lad os gå ind til tanten.
- Hvad hedder hun? - Alya. Hun var skolelærer.
- Hvad er det? - Noten, som Igor holdt.
- Sådan her? - Ja, det tror jeg.
Hvad betyder det?
"Bliv borte"
Hvad skete der?
Min bror Vallik, Sergeis far, fandt det første lig.
Jeg husker stadig, hvordan han skreg, da han vendte hende om.
Fortæl ...
Det tog ikke længe at finde de andre.
Et spor ...
Et spor af lig.
Vi fandt to. Og kvindens lig ledte os mod et træ, hvor de havde lavet et bål.
Dér fandt vi to lig. Vi fandt fire mere i lavinen.
Vi var meget kede af det.
Men ikke overraskede.
Så opdagede vi ... at ingen havde overlevet.
Det hele var så mærkeligt.
Jeg kunne mærke, at folk blev nervøse.
Jeg blev også nervøs.
Noget var galt med området.
Jeg gik derfra. Jeg ville bare væk fra det.
Da fandt jeg de to andre lig på nordsiden.
Der var noget forkert ved dem. Mere forkert end ved de andre.
Og der stod noget i sneen ved dem.
En maskine ...
Meget mærkeligt ...
Undskyld hvad? Kan vi afbryde et øjeblik.
- I fandt altså 11 lig? - Ja.
Er du sikker?
Jeg ved, hvad jeg så, unge dame. Jeg kommer aldrig til at glemme det.
Men både rapporten og på billederne ... Der står, at der kun var ni lig.
Rapporten?
Tror du på, hvad alle siger? Eller tror du dine egne øjne?
- Jeg fører jer til rutens begyndelse. - Vi kan ikke takke dig nok, Sergei.
Jeg sagde jo, at det var rumvæsner, hvad kunne det ellers være?
Militæret? Du sagde selv, at de førte eksperimenter dengang.
- Nå, jeg stemmer på rumvæsner nu. - Det er også meget troværdigt, Jenson.
- Hvad mener du om Jensons teori, Andy? - Den er åndssvag.
Den stærke, stille type...
- Andy støtter vist ikke din teori. - Ja, ja, ligegyldigt.
Har du snart optaget mig nok? Optag bjergene.
Men du er langt mere interessant, J.P.
Denise kan ikke få øjnene fra dig, Andy.
Ja, det oplever jeg tit.
- Herregud ... - Idiot.
Lever det op til forventningerne, venner?
Ja, bestemt!
- Er du målløs, J.P.? - Hvad?
- Vi er ved Kholat Syakhl. - Ja ...
De Dødes Bjerg ...
Herregud ...
Som I ser, skifter vejret hurtigt. Det er sket nu.
Min snesko, igen ...
Sikke noget møg ...
- Jeg vil ikke dø her. - Vejret ændres snart.
- Kom nu, Jenson! - Bare ét billede til!
Det her er fantastisk.
Fortæl om madlavning i vildmarken, hr. Hauser.
Altså, vi holder det helst enkelt, og det skal veje så lidt som muligt.
Derfor ...
Præsenterer jeg ... tørret bjerg-chili. Det er udsøgt.
Du ved, jeg er vegetar, ikke?
- Virkelig? - Ja ...
Det vidste jeg ikke.
- Heldigt, at jeg har makaroni med ost. - Tak.
- Vi skal blot koge noget vand. - Men du bruger sne.
Ja, vi skal rense vandet. Koger man sneen, dør alle bakterierne.
- Det dufter skønt, du er kongen, J.P. - Du bør nok vente lidt ...
... så du ikke brænder dig.
- Hvorfor gav du mig det så? - Du er dum.
- Jeg kan stadig ikke smage noget. - Din egen skyld.
- En lille overraskelse. Chokolade?
- Lækkert. - Har du haft den hele tiden?
Jeg sover godt alle steder.
- Du får også en overraskelse, Denise. - Hvad er det?
Jeg lavede den, da jeg huggede brænde.
- Tak... - Den er i naturlig størrelse.
- Hvad skal jeg med den? - Det kan jeg vise senere.
Uden tvivl ... Hvor mange nætter skal vi tilbringe med dem?
To.
Det ser godt ud.
- Hvordan smager alles beefaroni? - Godt.
- Vil du smage? - Nej, tak.
Vis mig dine smukke øjne, Jenson.
- Sexet. - Er det?
Hvad synes du om dit første professionelle filmset?
- Er det et professionel filmset? - Af højeste kvalitet.
- Sjovt. Hvordan klarer du vandreturen? - Godt. Jeg kunne let gøre det i søvne.
Kom bare an, bjerge.
- Du kunne lede ekspeditionen i morgen. - Nej, det lader vi Andy om.
- Ja, god idé. - Det er hans selvtillid, som gør det.
- Er der andet, som gør det for dig? - Dét hørte jeg heldigvis ikke ...
Du vil ikke vide, hvad han sagde.
- Er det ikke smukt? - Hvad?
Nordlyset.
Nå, dét ... Det er ganske ... skønt.
- Hvordan går det med tungen? - Fint.
Hvis du ikke er interesseret i Nordlyset, er Denises telt derovre.
Tro det eller ej, jeg fantaserer faktisk ikke om Denise lige nu.
Okay. Hvad gør du så?
I ugen op til hændelsen, blev der rapporteret om orange lys på himlen.
Af seks forskellige vidner.
- Rumvæsner! - Det tror de fleste.
Den officielle forklaring var: "Usædvanlige atmosfæriske forhold".
- "Refleksion af månelys" og lignende. - Men du tror ikke på det.
Hey! Få noget søvn. Starter vi tidligt, når vi den anden side i morgen.
- En stor dag... - Ja, jeg kommer om lidt.
- Hvad var det? - Hvad for noget?
- Den lyd?
Pyt.
Stå op, Holly. Her har været nogen. Kom og se!
- Det er bare Jenson, som laver sjov. - Jøsses ...
- Jeg filmer. - Jeg bryder mig ikke om det.
Skulle noget ske, var det sket i går.
Jeg ville ikke udsætte dig for fare. Vi må filme det, da det er underligt.
Ja, ja...
Kan I vente et øjeblik?
Tak.
Idiot.
Vi vågnede op til noget meget mærkeligt denne morgen.
Fodspor mellem klipperne og rundt om teltene.
Formen er mærkelig. Se hvor stor den ene er. Og den anden...
...er endnu større.
- To slags fodspor. To personer. - Personer?
- Ikke yeti'er, Jenson. - Hvad ellers? Se størrelsen.
En bjørn eller en snetiger.
- En snetiger? - Snetigere er faktisk uddøde, smarte.
Det bliver mere mærkeligt. Enhver, der vandrer her, behøver specielle sko -
- med godt greb, enten i form af pigge eller dybe riller.
Men disse er glatte.
Vedkommende var barfodede. Ifølge Andy ville tæerne fryse væk på 10 minutter.
- Dét ville forklare en yeti. - Det er ikke en yeti! De findes ikke!
For satan!
Kameraet kører.
Ingen af fodsporerne kommer fra lejren.
Som om noget faldt ned fra himlen, gik barfodet rundt, mens vi sov -
- og tog af sted igen.
- Kan yeti'er også flyve? - Kan vi pakke sammen nu?
- Er der virkelig tigre her, Andy? - Nej, her er ingen tigre.
- Vi skal vel ikke over dét bjerg? - Nej.
- Er I okay? I er så stille til morgen. - Vi har det fint.
- Det virker ikke sådan. - I holder os for nar.
- Tror I, vi holder jer for nar? - Nej, der var jo en yeti i vores lejr.
- Hvordan kunne vi simulere det? - Nej, falske fodspor er ikke set før.
- Skide amatør... - Han har ret, Holly.
Det er okay at lave sjov, men dette er det sidste sted, man vil skræmme nogen.
Du ved ikke, hvad du taler om.
Vi er vist alle lidt anspændte her til morgen.
Kan du høre dét, Holly?!
Vi forsøger at finde kilden til de mærkelige lyde.
Vi lyttede til optagelserne og ingen kan forklare, hvad det var.
Så fandt vi de her.
Samme fodspor som ved lejren, hverken inde eller udefra. Vi er ret skræmte.
Kom her, Holly! Flere fodspor!
- Hvad er det? - En vejrstation.
De placeres øde steder som her.
- Propellen måler vindhastigheden. - Ikke længere.
- Hvad laver du? - Ser på fodsporerne.
Det, som forårsagede lyden, var her, og jeg vil vide hvorfor.
- Hvad ser du? - Vent lidt.
Hvad i ...
- Er du okay? - Ja.
Er du sikker?
Vent, Holly ... Var det en tunge? Her er ikke sikkert, Holly!
- Ja, det så sådan ud. - En tunge! Vi skal væk herfra.
- Kan du ikke bare...
- Hvad med fodsporerne? - Nok fra et dyr. Giv os lidt tid!
Hey, kom her! Hun narrer os på grund af sin dumme film.
- Er du okay? - Ja, jeg er bare lidt skræmt.
Alle her er lidt nervøse ...
Jeg hørte om et bjergpas i Kina, hvor fugle flyver ind i bjergvæggene -
- og folk og dyr bliver gale og dør.
Det skyldes vinden, som skaber en lyd på fire megahertz -
- at folk bliver gale.
- Tror du, at ...? - At vinden gør os gale?
Nej, vi så båndet og hørte, hvad det end var, Jenson.
- Fortæl, hvad der er galt. - Jeg har hørt lydene før.
Herregud ...
Jeg fik en ...
Jeg fik et slemt trip, da jeg gik i gymnasiet.
På LSD? Dét har jeg aldrig taget.
Først er det sjovt. Som om alle hjernecellerne aktiveres samtidig.
For første gang i ens liv.
Men så blev det underligt. Og ... jeg hørte dem.
De jagtede mig, og jeg løb bare.
Det næste, jeg husker, er, at politiet kom -
- og jeg skreg om dæmoner, midt på gaden.
Og nu er jeg her med dig ... Og her er lydene igen.
Som barn drømte jeg ofte om dette sted.
Det så præcis ud som dette. Bjergene, sneen, alt.
Det var, som om en magnet trak mig mod det.
Jeg kommer herud, og der er denne dør. En dør.
Jeg vil ikke åbne den, men jeg skal.
På den anden side er der kun mørke. Bælgmørke. Det omslutter mig.
Jeg plejede at vågne skrigende op.
Mine forældre tog mig til psykolog. Han gav mig piller, men intet virkede.
Da jeg så nyhedsreportagen om forskerne ... vidste jeg det.
Jeg sagde: "Jamen, dét er det sted, jeg har drømt om".
Det er derfor, jeg ved, at vi skal løse mysteriet, som ingen andre har kunnet.
Det er også en mening med, at du er her. Lyder det gak?
Vi har brugt for meget tid sammen. Du burde være vores Velma.
Hvem?
- Scooby-Doo. - Hunden?
Velma er den kloge i gruppen. Med kort hår og briller ... Bare glem det.
Vi skal af sted, hvis I ikke vil overnatte her.
Jeg vil ikke overnatte her, okay?
Bjerget her er virkelig fantastisk.
Har jeg sagt, hvor meget jeg hader disse skide snesko? Til nogen? Ingen?
- Vent! - Kom nu, snegl.
Vent! Det er stedet. Vi er her.
En pause. Gudskelov.
Sikker?
Jeg har set billederne hundrede gange. Det er her!
Det er her, det skete. Dette er Dyatlovpasset.
- Kan du give mig den anden? - Okay.
For 53 år siden slog ni personer lejr her. De spiste aftensmad og gik i seng.
Mellem kl. 21 og 23 samme nat -
- skete dét, der ifølge myndighederne var "en ukendt uimodståelig kraft" -
- som flænsede teltene, og fik alle ni til at løbe ud i natten.
Det var minus 27 grader.
Du vil elske denne optagelse, Andy. Du ligner en TV-kok.
- Hvem? - Ham bøssen.
- Strengt. - Rigtig sødt, Jenson.
Rustem Slobotkin, 23 år, døde som den første.
Igor Dyatlov, 23 år, gruppens leder og den mest erfarne bjergbestiger.
At løbe ud af teltene var nok hans ide.
Zinaida Kolmogorova, 22 år. Hun var blot et år ældre, end jeg er nu.
Hun kom nærmest lejren, inden hun døde. Den eneste med tegn på anstrengelser.
Hun manglede tungen og en stor del af mundhulen.
Lyudmila Dubinina, 21 år.
Nikolaj Thibeaux-Brignolles.
Aleksander Zolotarev. Aleksander Kolevatov.
Dødårsagen for dem alle blev fastsat til nedkøling.
Men Rustems og Nicholas' kranier havde alvorlige brud.
Og Lyudmila og Aleksander Zolotarev havde flere brækkede ribben.
Men ingen af ligene havde skader forårsaget af selvforsvar.
Ingen ydre skader.
Et eller andet knuste to mænds kranier og brækkede ribben -
- uden at efterlade blot en skramme.
Aleksanders lig blev testet positivt for store doser radioaktiv stråling.
Hallo!
Hvor blev Aleksander udsat for så meget stråling herude? Hvorfor kun ham?
Georgyl Krivonischenko, 24 år. Yuri Doroshenko, 21 år.
Mens de andre løb, sad de stille ved deres døende bål og frøs roligt ihjel.
- Hvad er der, Andy? - Intet.
Det ser ikke sådan ud.
GPS'en er i udu. Den skulle have adviseret os ved stedet.
Godt, du genkendte det.
Er det også min skyld?
- Har du rørt den? - Nej!
Så har hun også pillet ved mit ur. Højdemåleren er død.
Se her. Det er et Suunto-kompas. Det virker godt overalt, selv i Himalaya.
- Jeg synes, vi skal skride. - Hvad? Vi er lige kommet.
Vi går ikke tilbage endnu, men vi er som blinde uden GPS eller kort.
- Hvad er galt med kortet? - Vi burde ikke være fremme endnu.
Hvad?
Ifølge kortet har vi gået 22 km i dag.
- Vi burde ikke være her før midnat. - Vi var bare hurtige.
Lad os fortsætte indtil kompasset virker.
Her er tydeligvis et magnetfelt i klippen eller noget.
- Vi filmer et andet sted. - Hvad med de forrige optagelser?
Glem optagelserne! Noget er tydeligvis galt. Vi burde tage af sted nu.
Nej, jeg vil heller ikke overnatte her, men så kommer vil til at gå i mørket.
Det duer ikke.
Det er én nat, venner. Folk har klaret sig i årtusinder uden ure og GPS'er.
Jeg tror, vi overlever én nat.
- Det er derfor, vi kom her. - Okay, jeg starter på madlavningen.
Jeg ødelægger daten derovre. Jeg føler mig nærmest som det tredje hjul.
- Hvad ser hun i ham? Så arrogant ... - Selvsikker?
... selvcentreret ... nar.
Der er nok plads i teltet, hvis du vil være med.
Også til dig, måske. Du får sikkert en dejlig kæreste som Andy en dag.
- Hvad laver du? - Ikke noget. Jeg skal bare ...
Pis ... mange tak.
Det er derfor, du ikke møder nogen.
- Det er, fordi folk tror, vi to dater. - Ønsketænkning.
Jeg tænkte på, hvad Ranger Rick sagde om, at der findes et magnetfelt her.
Hvad nu, hvis det ikke er det?
Okay, fortæl, hvad du har der.
Dette er en enkel geigertæller. Kort fortalt, måler den strålingsniveauer.
Som det høres, er der helt sikkert radioaktiv stråling i dette område.
Det kunne være uran i klippen her.
Det er ikke farligt. Men der er mere, end vi burde registrere.
- Strålingen udspringer herfra. - Lad os undersøge det.
- Denne vej. - Pas på, hvor du træder.
- Lucille bryder sig ikke om dette. - Jeg tror, vi har fundet noget.
- Jenson ... Se, isen er tyndere der. - Hvad med det?
Det ser ud til, at nogen har været her. Måske indenfor de sidste par dage.
- Vær forsigtig. - Okay.
Her. Lige heroppe.
- Pas nu på, Holly. - Okay.
Jeg tror ikke det her er en klippe, Jenson.
- Pis. Får du det med? - Ja, jeg får det med.
- Shit. - Pas nu på.
- Ser du det? - Ja. Bliv ved, bliv ved.
- Hvad er det? - Jeg ved det ikke.
- Ser du det, Jenson? - Fortæl kameraet, hvad du ser. Kom nu!
Det er en hule eller sådan noget.
Du bliver nødt til at sætte kameraet og hjælpe mig.
- Der er en dør. - Hvad?
Stil kameraet.
Vi bliver nødt til at optage dette.
- Det er så mærkeligt! - Selvfølgelig er det mærkeligt. Se!
Det er en dør, midt i et bjerg.
Den låses udefra.
- Den er lavet til at holde noget inde. - Ja, men hvad?
Holly! Den russiske regering har brugt tid og kræfter på at bygge -
- en stor solid dør i en bjergvæg for at holde noget inde. Vi burde ikke ...
Hvorfor fanden er vi her?
Vil du vide, om den "ukendte uimodståelige kraft" er en yeti -
- et rumvæsen eller en Sovjet-ingeniør-supermand?
Jeg vil vide, hvad der skete, og svaret er bag dén dør.
Så hjælp mig venligst med at åbne den, tak.
Vent.
Den bevæger sig.
Den er allerede åben. Den er blot frosset fast i kanten.
Godt. Det betyder, at vi kan åbne den. Vi skal bare smelte isen.
- Jeg henter de andre og varmt vand. - Nej, nej, ikke dem.
Nej, fordi ... de er allerede meget nervøse, okay?
Det her vil bare skræmme dem. Jeg vil ikke flytte lejren, okay?
Vi fortæller det i morgen. Vi går nu og kommer tilbage, okay?
Hva' så?
- Skal vi gå i seng? - Ja.
- Godnat. - Godnat.
Hvad læser du?
"Slagtehus Fem".
- Kan du ikke lide Vonnegut? - Jo da.
Jeg tænkte faktisk på bogen i går.
- Meget imponerende. - Sæt dig her, professor.
Jeg stiller lige kameraet.
Altså ... Det er umuligt at få varmen, når man hele tiden sidder på sne.
Min røv har været følelsesløs siden Vizhay.
- Opdagede I noget med geigertælleren? - Nej, her er helt sikkert.
Det er vel godt. Selvom du havde håbet på at finde noget til filmen.
Der er stadig tid.
- Ung kærlighed. - Det er jeg ikke så sikker på.
Andy er en god ven, men han har ikke kærestepotentiale.
- Virkelig? De er da søde sammen. - Fordi han er mester i bjerg-scoring.
- Bjerg-scoring? - Ja... hør her:
En pige i vildmarken, specielt hvor det er koldt, skal have en at putte med.
- Hvor romantisk... - Men det er ikke det værste.
- Har han herpes? - Nej, ikke hvad jeg ved af.
- Så du kameraet på hans telefon? - Åh nej. Optager han det?
Det bruges ikke kun til landskab, men også som digitalt bevis i sengen.
- Nej! Denise! - Hun bliver offer for det.
Hvad er din bjerg-leg så?
Mød min unge ven, Oberst Whiskey.
- Halløjsa, Oberst. - Ja, åbn bare.
Prøver du at drikke mig fuld, John Patrick Hauser?
Enten dét eller jeg må vente på lidt "Paradoksal afklædning".
Dejligt.
- Hej! - Hej.
- Er det ikke utroligt med de to? - Bare rolig, det er en bjerg-scoring.
- Bjerg-scoring? - Du har stadig en chance, Casanova.
Jeg tror ikke, jeg vil ikke være nr. to i kanen.
Du har vel altid Lucille, ikke sandt?
Grin du bare, hvis det var lovligt at gifte sig med et kamera i Oregon -
- så ville jeg gøre det.
Det er det desværre ikke, så vores forhold må forblive professionelt.
For det meste.
- Nå, men jeg går ... i seng. - God idé.
- Godnat. - Godnat.
Jeg er ked af, vi beskyldte dig for at lave fodsporerne.
Det er okay, jeg ville have tænkt det samme i jeres sted.
Vi drog en konklusion, vi ikke burde.
Jeg ville forvente det af tumpen derovre, men jeg ved bedre.
Hvis du vil gøre det godt igen, kan du give mig noget varme at putte med.
- Virkelig? - Ja.
Okay.
Klokken er 6 om morgenen, det er turens tredje dag ...
Og ... Det er tid til at møde Denise.
- Hvad laver du? - En lille hjemmevideo.
- Er du klar igen? - Se ikke så overrasket ud.
Jeg er ikke overrasket, jeg er imponeret.
- Nej, sluk for det ... sluk for det! - Du har da haft sex på kamera før.
Den bedste måde til at huske turens højdepunkt.
- Nå, middagen i Ivdel? - Du mener, da du blev kneppet i Ivdel.
Hvad var det, Andy?
- Hvad var det? - Hørte du det?
- Venner? Er alle okay? - Hvad fanden var det?
- Hvad i helvede er det? - Pis.
Tag dit udstyr, Denise!
- Kom ud, Denise! Tag dine ting! Kom! - Lavine!
Kom så, afsted!
Løb, løb, løb!
Andy!
Nej, Denise!
- Denise! - Denise! Hun er væk!
- Hun er død! - Nej, hun er måske i live et sted.
- Hun er død. - Fald til ro.
Hun er død!
- Du efterlod hende! - Du kan rende mig!
- Hun var blot en bjerg-scoring, ikke? - Hold kæft! Der er intet, vi kan gøre.
- De slog hende ihjel, for helvede! - Det var en lavine!
De prøvede at dræbe os og få det til at ligne et uheld.
Galning! Den slags sker ikke.
Så du ikke ladningerne? Eller var det en hyrde, som springer bjerggeder?
Du ved ikke hvad det skete! Hvordan skulle nogen finde os her?
Stop! Jeg skulle ansøge om tilladelser og indsende rejseplaner.
De vidste præcis, hvor vi var og hvornår. De ventede, til vi sov.
Jenson har ret, nogen vil slå os ihjel.
- Herregud, nu også du, Holly? - Okay, hvem er det så?
Militæret! Det sædvanlige Kolde-krig-ævl.
Hold kæft begge to! Okay?
Jeg kan ikke tro, at Denise er død, men det er hun. Okay?
Nu må vi falde lidt ned og fokusere på ikke at miste andre.
- Hvad gør vi, Andy? - Min rygsæk har en førstehjælpskasse.
- Okay, hvad nu? Hvad skal vi gøre? - I skal sætte benet på plads igen.
Okay, tag kameraet Jenson. Jeg gør det. Det skal nok gå.
Undskyld, undskyld! Jeg bliver nødt til at skære, okay?
Jeg gør det hurtigt.
Hold ud. Jeg lover, jeg er forsigtig.
Pis, okay. Hold dig i ro, det skal nok gå, Andy.
Okay, det går fint. Jeg gør det bare sådan her.
Okay J.P ... Om lidt skal du give mig noget, så vi kan ...
Åh Gud. Okay, okay.
- Hvordan ser det ud, Holly? - Det er okay. Jeg kan ikke, J. P.
Det er okay. Jeg klarer det. Det er ikke så slemt, som du troede.
Find noget, vi kan lave en skinne med, Jenson.
- Lad mig se! - Det er ikke så slemt, du klarer den.
- Jeg lover, jeg har bare kvalme.
Dette kommer til at gøre lidt ondt, okay?
I skal sætte det på plads nu.
Okay, broder. Jeg gør det på tre, okay? Tag dybe indåndinger.
Klar?
Gør det nu bare.
- Okay, på tre. Klar? - En ...
- Sådan. Det var ikke så slemt. - Ikke for dig.
Det hele er overstået.
Kører kameraet? Sluk! Folk skal ikke se mig sådan her.
- Jeg sagde jo, at den ikke virker. - Jeg har internationalt garanti.
- Hvor dumt. Vi må bruge nødblusset. - Sæt, dem gjorde det, ser det?
- Ingen ... forårsagede det. - Jeg ved ikke. Måske har Jenson ret.
Andy satte livet på spil for at hente nødblusset. Nogle vil se det i Vizhay.
Behøver du filme?
Uanset, hvordan det ender, skal det dokumenteres -
- så vi ikke bliver endnu et Dyatlovmysterium.
- Kan vi i det mindste skjule os først? - Jeg tror ikke, vi kan flytte Andy.
- Hvad var det? - Hvad?
Dét blik. Hvad fanden sker der?
Vi fandt noget tidligere, da vi var ude med geigertælleren.
- Hvad fandt I? - En dør.
Hvad? Vi har frosset i sneen hele dagen, og her er en skide bunker?!
Vi kunne alligevel ikke åbne den. Og strålingen var kraftig.
- Hvor kraftig? - Ikke farlig, men ...
Utroligt.
- Lavede du fodsporerne? - Nej, jeg lavede ikke fodsporerne.
- Jeg tror dig ikke. - Fint. Så lad være.
Okay.
Hvis nogen forårsagede lavinen, er grunden derinde, ikke sandt?
Bruger vi nødblussene, vil nogle komme herud og bagmændene kan ikke dræbe os.
Okay.
- Kom nu. - Hvad er der?
Orange lys på himlen.
Jeg er ked af det, J.P.
Jeg burde have fortalt dig det, men I var så bekymrede over -
- kompasset og kortet og ...
Jeg ønskede ikke, det skulle gå sådan her.
Du fulgte en plan, som dræbte ni personer. Hvad troede du, ville ske?
Jeg ved det ikke.
Jeg har ...
Jeg har altid været fascineret af det her sted. Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg ønskede ikke ...
- Tror du, nogen så nødblusset? - Jeg ved det ikke.
Skal vi sidde her meget længere, flår jeg døren af. Uanset strålingen, okay?
Okay, det bliver blåbærpandekager eller makaroni med ost.
- Helst pandekager til morgenmad. - Enig.
- Hey, Jenson. - Ja, hva' så?
Jeg er ked af det med Denise.
Det er jeg virkelig. Tro, hvad du vil, men jeg er ked af det.
Det er jeg også.
Åh Gud. Nogen kommer. Se.
Hjælp! Hjælp os!
- Vi så nødlys! Er I okay?! - Vores ven er såret!
Han lyver. De har ingen oppakning. De er kommet for hurtigt. De har fulgt os.
Hvad sagde jeg? Det er dem, som satte ladningerne. Militæret.
- Flygt! - Vi efterlader dig ikke, Andy!
- Hjælp mig med at løfte ham. - Jeg kan ikke gå nogen steder!
- Okay, okay. - Jeg kan ikke.
Flygt!
Døren, Jenson. Følg efter os J.P.
Vent. Giv mig nødblusset.
Skynd jer.
Vi bliver nødt til at gå. Nu.
Jeg vil ikke efterlade dig!
- Vi sender hjælp! - Pis.
De skyder efter os. Hvad i ...
- Holly. - Åh Gud.
- Nej! - Kom nu! Kom op!
Kom nu, Holly!
Op og stå!
- Åbn den! - Den er åben, men bare frosset fast.
Venner!
Åh nej!
- Åbn den! Skynd jer ind! - Gå ind.
- Holly! - Luk døren! Luk den skide dør!
- Lås den!
- Den låser udefra. Hjælp mig med at holde den lukket.
- De har låst den. - Er du okay J. P?
- Nej, jeg bløder meget. - Hold tryk på det.
- Det er okay, J. P. - Stå stille. Jeg tabte kameraet.
Jeg skal finde det.
- Okay, her er det. - Åh Gud...
- Hvad ser du? - En tunnel. Vi er i en tunnel.
- Hvad ser du? - En kontakt. En strømkontakt.
- Tænd den! - Okay.
- Den virkede. - Tak Gud.
Vi må spærre døren.
- Hvorfor? - Ellers kan de komme ind, når de vil.
De vil ikke spilde deres kugler.
- Fandens, Jenson. - Se dig omkring. Der kommer ingen.
Ingen redder os. Vi må klare os selv.
De ved, at vi vil dehydrere om et par dage, så undgår de snavs.
Er det bare det? De låser døren og kommer igen om en uge.
Medmindre vi kan finde en udgang.
- Kan du gå? - Ja.
- Pas på. - Av.
- Vi går lige ud. - Okay.
- Hold dig tæt på. - Okay.
Bare gå langsomt. Gå langsomt.
Pis! Den anden tunnel! J.P.!
- Hvad? - Jeg kunne mærke noget.
Hvad?
- Her er noget. Jeg sværger, Jenson. - Nej, her er ikke nogen.
Pis.
- Hvilken vej? - Venstre.
Rolig. Sæt farten ned.
- Lyset er stadig tændt her. - Hold dig tæt.
Gå ikke for langt i forvejen.
Fortsæt.
Åh Gud.
- Hvad er det her for et sted? - Et laboratorium, tror jeg.
- Eller det var det. - Hvad skete der herinde?
- Hvem ved. - Sæt dig. Lad mig se.
Vent. Her, brug dette.
Det her kommer til at gøre ondt.
Undskyld.
Hvil dig her et øjeblik.
- Jeg fandt en indgang. - Vær forsigtig.
Selvfølgelig.
Se det her sted.
- Kom her, Holly! Se det her.
- Hvad er det? - Det er en logbog, tror jeg.
- Jeg kan genkende ordet. - Kan du?
Jeg så det mange gange under forberedelserne til dette.
- Det betyder "Dræbt under kamp". - Ja, selvfølgelig.
- Forstår du andet? - Kun datoerne.
1945.
1959. Det år, bjergbestigerne blev dræbt.
Og så slutter den.
- Hvad? Det er en båd. - Det er "Eldridge".
- "U.S.S. Eldridge" fra Philadelphia-eksperimentet.
Philadelphia-eksperimentet?
Helt ærligt, har du levet under en klippe eller noget?
I 1943 udførte den amerikanske regering eksperimenter på skibet.
- Hvilke slags eksperimenter? - Teleportation.
Der gik rygter om, at folk smeltede sammen med skibet.
Men ingen har set de her.
Disse billeder er strengt fortrolige. Nogle ville ofre livet for dem.
- Åh Gud. - Vi må ud herfra.
- Kan du bevæge dig, J.P.? - Nej.
Jeg efterlader dig ikke her, okay? Så, find på noget.
Bare find en udgang, okay?
Okay. Men når jeg finder én, kommer jeg tilbage og slæber dig med ud.
Kom så.
Herregud.
En naturlig opstået hule.
Jeg tror ikke, de udhulede den her. Den er blot blevet gjort lidt bredere.
Er du nu en amatør-huleforsker? Se her.
Det må være en kernekraft-celle. Det er derfor, her er strøm.
Aleksander var her. Det er derfor, han indholdt stråling.
Der må være en vej ud.
Vær forsigtig.
Åh Gud.
Han er død.
- Den virker stadig. - Her. Giv mig den.
Jeg sagde jo, at nogen havde været her for nylig.
- Hvem er han? - Fra militæret.
Hvorfor er han hernede?
Hvis du ville dræbe fem amerikanere -
- for at holde på en 50 år gammel hemmelighed.
Ville du så sende nogen for at sikre den hemmelighed?
- Hvad laver du? - Tjekker noget.
- Dét, vi fandt i vejrstationen ... - Var hans tunge?
Hvordan endte den der?
- Han må have lukket noget ud. - Derfor var døren ulåst.
Måske brugte de dem til eksperimenter. Det sker hyppigt, sagde du.
Åh Gud. Se skudhullerne, Holly.
Det her var ikke et laboratorium, men et rum til henrettelser.
Hvad er dét, Holly?
Det ligner én af soldaterne fra bogen derude.
- Jeg forstår det ikke ... Jenson. - Der er noget forkert ved dem her.
Måske var det dem, han slap ud.
Hvad fanden var det?
Vent ... Den dør var da ikke åben før?
- Hvad er det for en lyd? - Pas på.
Hvad var det?
J.P.?
Åh Gud.
Her er et eller andet, Jenson.
- Åh nej. - Åh Gud.
- Er dét blod? - Vi må væk herfra, okay?
- Hvad er dét? - Jeg ved det ikke. En slags lys.
- Nej, under det. - Lad mig se.
Det er samme type kamera som mit. Der er stadig batteri. Se, hvad der er på.
- Stop optagelserne! - Jeg vil bare optage dig sige det.
- I skal gå nu! - Krigen er ovre. Vi er venner nu.
Spol frem, inden batteriet dør.
- Stop. - Se, hvad der er på.
- Stop optagelserne. - Jeg vil bare op ...
Pis.
- Det er umuligt. - Nej, måske ikke.
Husker du "Eldridge" fra Philadelphia-eksperimentet?
Den skulle være teleporteret fra Philadelphia til Norfolk.
Og?
Den burde være ankommet i Norfolk 10 minutter før afgang i Philadelphia.
Siger du, det var en tidsmaskine?
Jeg siger, at ingen, hverken elite- forskere, vores eller deres regering -
- vidste, hvad der skete. De vidste ikke, hvad de pillede ved.
Man opgav eksperimenterne, Holly.
Besætningen på Eldridge, dem, som ikke smeltede ind skibet, blev sindssyge.
Nogle af dem ændrede sig. De muterede.
Mennesket er ikke skabt til det.
J.P.
Kom nu, Jenson!
J.P!
Jenson.
Jenson!
Hvad har du gang i? Kom her!
- Hvor blev de af? - De kom tilbage efter mig.
Og de får dig, hvis du ikke tager dig sammen.
J.P.
De er i loftet! De er i loftet!
- Jenson! - Åh Gud.
Pas på! Han er deroppe!
- Hvor blev han af?! - Jeg ved det ikke.
- Hvor blev han af?! - Gå hen til J.P.
Jenson!
Jeg prøver at få hende væk fra døren, og så løber du, okay?
Ja.
- Løb! Pas på! - Kom så!
- Denne vej! - Jeg er lige bag dig! Løb!
Denne vej, Jenson!
Holly.
Kom nu, kom nu.
Hvorfor lod de os gå? Hvorfor stoppede de?
Jeg ved det ikke. Vi burde være døde. Hvorfor dræbte de os ikke, da de kunne?
- Hvad i helvede er det? - Det ligner et kæmpe fossil.
- Hvad laver de? - De venter på os.
- Jeg skulle tilbage efter J.P. - Nej, du så, hvad de gjorde ved ham.
Åbner vi døren, gør de det samme ved os. De ved, vi er fanget.
Vi er herinde, fordi de ønsker det.
- Kan du se dét, Holly? - Ja.
Går det igen.
- Du optog det, ikke? - Jo.
Godt.
- Jeg vidste det. Jeg vidste det. - Hvad?
Teleportion.
Væsnerne. Den måde de forsvandt på ... blev ulegemlige ...
De kan teleportere, men ikke igennem dørerne hernede.
Det er derfor, de er låst inde.
Der må være en forbindelse mellem dem og det her sted.
- De kom herfra. - De kom gennem dette.
Det giver mening.
Det er som ... et kæmpe ... ormehul.
Det er som en ... teleporter.
- Hvordan kom den herind? - Jeg ved det ikke.
Mansi-stammen, de indfødte. Ifølge Alya har de været her i årtusinder.
Jeg ved ikke hvordan den virker, men tegningerne er sikkert deres.
- Så de byggede en teleporter? - Måske.
Måske fandt de den bare i hulen og tegnede på den.
Det kunne være en slags alien-teknologi.
De ville måske bruge den som våben.
Hvad hvis der er portaler som denne over hele verden.
Hvis væsnerne kom fra én af dem, kan man forklare alle mulige mysterier.
Eldridge, Mølmanden i Point Pleasant. Og mange andre, hvem ved?
Lygten er død.
Pis.
- Jeg kan ikke se, Jenson. - Det er okay. Tag min hånd.
Pas på, hvor du træder.
Vi går op mod døren. Okay, sæt dig. Ræk frem og sæt dig. Sådan.
- Det skete. - Hvad?
Jeg åbnede døren, og mørket fulgte mig. Ligesom i min drøm.
- Kom her, det var bare en drøm. - Jeg er så ked af det.
Vi kommer aldrig væk herfra, Jenson ... Jeg er så ked af det.
- Kører kameraet? Jeg kan se lyset. - Ja.
Hvorfor?
Jeg har en idé.
Ikke kryds-og-bolle igen, Jenson. Det bruger batteriet.
Portalen.
Hvad med at flå huller i rum-tidens kontinuum -
- og udslette vores sølle menneskehjerner?
Dét er min plan. Ser du ...
Den har intet styresystem. Den har ingen knapper.
Det betyder, at den enten fører til ét bestemt sted eller alle vegne.
- Alle vegne? - Det er alt, jeg kan komme i tanke om.
Men hvad hvis man forstiller sig et sted -
- og koncentrerer sig om det, og man bringes derhen?
Man kan bare tænke på derhjemme. Er det så let?
Ja.
Og vi ender ikke med at smelte ind i et bjerg eller lignende?
Jeg ved det ikke. Forhåbentlig ikke.
Vi kommer til at dø her, Jenson.
Det er det her ... eller dem.
Okay ... hvad gør vi?
Det er jo bare gisninger ...
Men jeg mener, det bør være et sted, som stadig er friskt i hukommelsen.
Et sted i nærheden. Et sted du kan forestille dig tydeligt.
Uden for bjerget.
- På den anden side af døren? - Det er det friskeste minde.
Og nu da døren er låst, vil den beskytte os for væsnerne, ikke sandt?
- Okay. - Okay ...
Jeg er bange.
"Alt er i orden, og enhver skal gøre nøjagtigt, hvad han gør" .
- Hvor er det fra? - "Slagtehus Fem".
Jeg har aldrig læst den.
Slip mig ikke.
- Valik! - Men vi har allerede fundet dem alle.
- Træd tilbage! - Vi vil bare hjælpe til.
Her er ingen fare. Militæret holder området i karantæne -
- indtil vi ved, hvad der er sket.
Gå tilbage til byen med de andre.
Hvad laver I? Hvordan finder I ud af, hvad der skete, hvis I flytter alting?
- Kom nu, Alya! - Hør på ham. Han ved bedst.
Vi har situationen under kontrol.
I ved ikke engang, hvem de er!
Til venstre.
Slap af.
- Hvad laver du? - Lægger dem ved de andre.
Nej, Dr. Miktenko vil gerne undersøge dem. Hold dem adskilt.
- Hvorfor det? De er ikke anderledes. - Fart på!
Se tøjet. Jeg har aldrig set mage.
Flyt dem, flyt dem. Lige nu!
Hæng ham derovre.
- Hvem er de? - De hørte vel til Dyatlovgruppen.
- De burde aldrig være kommet her. - Ja, ja. Luk døren. Lad os skride.
Jeg hader det her sted. Det giver mig myrekryb.
År 2013 kan verdens førende forskere stadig ikke forklare -
- hvad der hændte Dyatlovgruppen.
Men der er dem, som tror, at svaret venter på -
- at blive fundet under sne og klippe.
Tekster: Ulla Bruhns www.undertext.se