През октомври 1957 г. Съветският съюз изведе в орбита
първия в света изкуствен сателит "Спутник-1".
Това постижение разпали космическа надпревара между САЩ и СССР.
Историята е спорна.
Но аз бях там и ще ви я разкажа. Донякъде.
Допреди два дни никой не бе чувал този звук.
СЪВЕТСКИ СПЪТНИК В КОСМОСА
КОСМИЧЕСКАТА НАДПРЕВАРА
Опитът на САЩ да изстреля свой спътник завърши катастрофално.
ПРОВАЛ НА АМЕРИКАНСКАТА РАКЕТНА ПРОГРАМА
ПЪРВИЯТ КОСМОНАВТ
СССР изпрати човек в Космоса и го върна жив.
Руснаците го използват за световна пропаганда. СССР ликува.
Отчитам преднината, която има Съветският съюз,
и съм убеден, че страната ни трябва да се посвети на целта
до края на това десетилетие да изпрати човек на Луната и да го върне невредим.
АМЕРИКАНЕЦ В КОСМОСА
Ще стъпим на Луната през това десетилетие.
Ще се постараем не защото е лесно, а защото е трудно.
Готови сме да приемем това предизвикателство,
няма да отлагаме и ще победим.
Едно, две, три, четири, пет. Пет, четири, три, две, едно.
- Пламък! - Пожар в командния модул!
Да излизаме! Горим!
Астронавтите Върджил Грисъм, Едуард Уайт и Роджър Чафи загинаха.
Заради трагедията полетът на "Аполо 1" е отложен за неопределен срок.
Готино би било да се отиде,
но има по-важни неща, които трябва да се свършат в САЩ.
Чак след това да мислим за Луната.
Уж сме богати, а сме бедни духом.
Устремили сме се към Луната, а затъваме в раздори на Земята.
Воюваме, а копнеем за мир.
Разединени сме, а искаме единство.
Огромната ракета "Сатурн"
и останалите съоръжения тук бяха създадени,
за да изпреварим руснаците и да покорим Луната през това десетилетие.
Но ще ни струва повече от предвиденото
и кацането на Луната до края на 60-те изглежда все по-малко вероятно.
Не започваш добре, Стю.
Или е повреден уред, или е пробит резервоар.
Няма протокол, а не откриваме теча, защото е...
Течен водород. Без цвят и мирис. Всички вън!
Рийд, Кайл, оставяйте писалките. Може да се възпламени.
Бързо, тичайте!
- Ще мете ли? - Това е стар метод за откриване на теч.
С метла?
Помисли: слама плюс течен водород е равно на...
Всичко е наред. Идвайте, работа ни чака.
Въвеждаме метода с метлата.
Трябва нова метла.
Реших, че е умрял.
- Още не работи след последния ти изблик. - Да, виждам.
- Пак звъняха от "Боинг". - Кажи го на Конгреса.
- Нямам им номера. - Всеки божи ден нещо се чупи тук.
Или се взривява. Нямаме достатъчно финанси и персонал,
а искат да бием руснаците.
Как да стане?
Като начало не троши автоматите.
Ето я!
- Какво има? - Котка.
- Е, и? - Черна е, Хенри, носи лош късмет.
- Избяга. - Слава богу.
- Повикай охраната. - Няма.
Ще я повикаш. Само това ни липсва - черна котка.
- Охраната не отговаря за тези неща. - Вече отговаря.
- Драматизираш. - Не, ти си прекалено спокоен.
Повикай охраната веднага!
- Как изглеждам? - Сияеш. Успех!
Добър ден, момчета.
Объркала си се, скъпа, не ни трябва стенографка.
Кели Джоунс, ще водя срещата. А вие сте Фил Хънли, Нийл Браун и...
Зак Танър. Нали може да седна?
Ние сме напредничава компания.
Разполагаме с 16 стенографки.
И продаваме спортни коли на мъже. Триста конски сили...
Всъщност са 355. Продавате звяр с 8-цилиндров двигател.
Ще наблегнете на скоростта. Нещо в този стил.
Откривате ли прилика? Шевролет "Камаро", понтиак "Файърбърд" и олдсмобил.
За последния месец.
За щастие, имате нещо, което конкурентите ви нямат.
Мустанг "Фастбак" - 355 к.с. за него, предпазни колани за семейството.
Сложихме ги само защото може да станат задължителни догодина.
Дайте да видим. Ще пробвам да позная вие какви коли карате.
Зак, форд "Мустанг" модел '66, кабрио. Яркочервен.
Женените обаче не карат мустанги. Залагам на линкълн "Континентал" за Нийл.
И на комби за горкия Фил. Знаеш ли кой е любимият ми момент от деня?
Когато съпругът ми Чарли си дойде вечер.
Дори не ми се мисли за опасността някоя вечер да не се прибере.
А сега си представи какво ще стане,
ако някой каже на жена ти, че тази кола,
освен че е 355 коня и развива до 170 км/ч,
се грижи съпругът й вечер да се прибере невредим у дома.
Ще настоява да си я купиш.
И ще изрече думите, които всеки женен мъж мечтае да чуе.
"Ще бъда много по-спокойна, ако си купиш този мустанг, скъпи."
Как позна какви коли карат?
Секретарките им ли подкупи?
Ти сериозно ли?
Два пакета цигари и парфюмче "Пако Рабан". Всеки си има цена.
Добре че не ми изтекоха водите там.
Здрасти, Рон. Как е жена ти?
КЕЛИ ДЖОУНС ТВОРЧЕСКИ ДИРЕКТОР
Бременното коремче - само на химическо.
Записах си. "Омега" потвърди за след седмица,
готова съм с "Баскин-Робинс", а онзи от "Палмекс" ще ти праща рози,
- но му дадох моя адрес, защото... - Аз не обичам рози.
И Джон звъня пак. Иска да те води на вечеря във вторник.
Няма ме. Обади се на Брус от "Дау Кемикъл".
Чух, че си търсят агенция за "Зиплок".
Трябва да ги бойкотираме, правят напалм.
Уж ги бойкотираме, а купуваме пликовете им за сандвичи
и чашките им от стиропор.
Ако спрем, в какво ще си пиеш кафето?
Знам, че с твоите хора ще спасявате света.
През 1984 г., когато ти си шефката, ще цари мир и равноправие.
Но дотогава ни чака работа.
Кели! Имаме голям проблем.
Изнервиха ме и си тръгнах по средата на снимките.
Не мога да работя с тези от "Хувър".
Не одобрявали начина, по който снимам рекламата им.
Всъщност не е тяхна, а моя! Те правят прахосмукачки, а аз - изкуство.
- Имахме ли уговорена среща? - Не.
Не знаех, че ми трябва час, за да говоря с приятелка.
Нали ме уволни? Не работя за теб.
Не дойдох да слушам конско, а да получа подкрепа.
След 10 минути имаш среща с "Нестле". Много е важна.
Лъжеш, чао.
Цяло чудо беше да те уредя като режисьор на тази реклама, Ланс.
Три седмици ги увещавах, че си стабилен,
- след издънката с "Джел-О". - Не бях виновен аз.
- Актьорът беше... - Петгодишен, а ти го разрева.
Направих му услуга, Холивуд не е за всеки.
А с "Хайнц"? Надхвърли бюджета с 40 бона. За кетчуп!
Не беше за кетчуп, а за това, което той символизира.
Тези хора не проумяват, че превръщам продуктите им в икони.
Филми трябва да снимам.
- Вярно, че отказах "Долината на куклите". - Спомни си как те наричаме.
- Кубрик на рекламите. - Стенли е бездарник.
- За един читав филм го изкараха гений. - Ти си легенда. Велик творец.
Плюс избухлив, инат и скаран със сметките.
- Благодаря. - Не те хваля.
- Не те слушах. - Зарежеш ли "Хувър", край с кариерата ти.
Върни се на снимачната площадка и се извини.
Купи подарък на приятеля ти, задето те търпи. И мен не забравяй.
- Весела Коледа, Ланс. - Весела Коледа.
И ми намери свестен проект, ако обичаш!
"Аполо 8" бе изстрелян успешно днес. Важен напредък за НАСА.
Във Виетнам обаче - още жертви.
- Още едно и менюто за вечеря, моля. - Веднага.
Специалитетите на деня: пилешки пай и стриди "Рокфелер".
Донесете от пая. Алергична е към стриди.
И за мен "Макалан", лимон и дъска за рязане.
- Веднага. - Простете, познаваме ли се?
Спортна кола, но с предпазни колани. Добре си се сетила.
За жалост, ще те отрежат.
И защо?
Някой им е подшушнал, че всъщност нямаш бебе в корема.
Фил, нека обясня.
За последен път се доверявам на жена. Дори ти изпратих подарък за бебето.
Беше много мило. Нийл, нека ви обясня.
Да не си от "Огълви"? Дъниш ме, за да не ви взема клиентите ли?
Правя ти услуга. Искам да те наема.
Казвам се Моу Бъркъс и работя за президента.
На коя компания?
На страната.
Трябва ни маркетингов специалист, а чухме, че ти си най-добрата.
Затова се поразрових.
Доста колоритно минало имаш, Кели.
Или да ти викам Джейн? Стюардеса от Чикаго.
А може би предпочиташ Ейми, медицинската сестра от Охайо.
С такова лице - кой ще проверява?
Това, което търсиш, не е там.
- Не знам за какво говориш. - Естествено. И мога да те разбера.
Имам десетки самоличности и истинското ми име не е Моу.
- Имената ли свършиха, че избра Моу? - Ти имаш уникален талант.
Защо да го хабиш за продажба на коли, а не за нещо по-мащабно?
И какво е по-мащабно от "Форд", Моу?
Била ли си във Флорида?
- Искат да рекламираш Луната? - Луната, програмата "Аполо", всичко.
И този Моу работи за НАСА?
- Да, донякъде. Работи за правителството. - По-точно?
Кели?
Да не работим за Ричард Никсън?
Защото ако е така, отказвам. Феминистка съм, дори членска карта имам.
Не мога да повярвам, че ще е президент. Но явно съм малцинство.
Работим за НАСА, ще рекламираме Луната. За нея всички са единодушни.
И двете знаем, че ежедневно около нас се случват ужасии.
Навсякъде. Освен в Космоса.
- Манипулаторка! - Имат нужда от нас.
Знаеш ли, че само 48 процента от първите 29 мисии на НАСА са успешни?
Чак да не повярваш.
Знаеш ли, че съотношението на мъжете и жените в Коко Бийч е 5:1?
Дано само хотелът е на тихо местенце.
Води се "очарователен".
МОТЕЛ "САТЕЛИТ"
Уволнена си.
Какви са тези хора? Сряда е. Сякаш са на друга планета.
Викат й Флорида. Дано стаята е далече от басейна.
Времето!
Разкъсана облачност с изолирани валежи следобед и рано вечерта.
Очакваме между 18 и 24 градуса, в района на "Кенеди" е 25.
Чухте новините, спорта и времето.
- Здрасти, Джо. - Какво да бъде, Коул?
Черно кафе и каквото става най-бързо за из път.
Ще предизвикате пожар.
Много оригинално. Не желая да се въргалям с вас.
Не, тефтерът ви гори.
- Спокойно. - Господи.
- Съжалявам. - Занапред да си знаете.
Алкохолът и пламъците се харесват.
- Ужас, съсипахте си якето. - Какво ли не е видяло.
- Нека ви почерпя. - Не е нужно.
- Настоявам. - Не пия.
Астронавт, който не пие? Много интересно.
- Защо решихте, че съм астронавт? - Само те носят значки на "Аполо".
Знаете това-онова за НАСА.
Отскоро съм ви почитателка. Казвам се Кели Джоунс.
Не съм астронавт, само работя там. Коул Дейвис.
С какво се занимавате?
Никак не ми се говори за работата ми.
- Простете, не исках да съм груб. - Няма нищо, бяхте искрен.
Готово, Коул.
Ако наистина бях искрен,
щях да ти кажа, че не помня да съм виждал по-красива жена,
а аз имам отлична памет.
Иска ми се да те почерпя и да говорим с часове,
но няма как, затова се мъча да забравя, че си тук.
Приятно ми беше, Кели.
Наистина съжалявам.
Добре дошли на Ракетния път, известен още като Алеята с алигаторите.
Не протягайте ръцете и краката си извън количката,
ако не искате да останете без тях.
КОСМИЧЕСКИ ЦЕНТЪР "ДЖОН Ф. КЕНЕДИ"
Само се шегувам. Нападат главно във водата.
Днешната обиколка ще продължи между два и половина и три часа,
затова се настанете удобно.
Отдясно виждате нашето свръхмодерно тестово съоръжение.
- То гори. - Често се случва.
Срещу нас е монтажната сграда.
Там сглобяват ракетите.
Това е най-високата едноетажна сграда в света.
Може да побере четири Статуи на свободата.
- В сп. "Лайф" не изглежда тъй внушително. - Искам да вляза.
- Достъпът е забранен. - Ела да видим по-отблизо.
Не може да се влиза, нужен ви е специален пропуск.
Като този ли?
Не, това си е моят пропуск.
- Погледни колко е огромно! - Взеха ми пропуска!
- Върнете ми го. - Здравейте.
Кели Джоунс, "Връзки с обществеността".
Имаме пропуск за пълен достъп, благодаря.
Чакайте, картата ми.
Че то си е за реклама.
Привет, момчета!
Кели Джоунс от новия екип за "Връзки с обществеността" на НАСА.
Няколко въпроса? Име, възраст и с какво се занимавате?
Аз съм Стю Брайс, един от главните инженери, на 24 години.
Ще кажем, че е на 35. А ти?
Дон Харпър, негов подчинен, на 23 години.
- Дечица! - Средната възраст в НАСА е 26 години.
Но имаме и възрастни колеги.
Да, на по 32 - 33 години.
Все едно не съм ви чула.
Стю, как реши да се включиш в тази велика програма?
Видях една брошура в общежитието на колежа.
"От дете обожава Космоса." Трогателно.
- А ти? - Ако обичате!
Какво правиш тук?
Издирих те, за да ти дам телефона си, защото усетих искри между нас.
- Какво? - Спокойно, шегувам се.
Работя тук. Моу Бъркъс ме нае да съживя имиджа на НАСА.
Значи ти си острието от Манхатън.
А ти си ръководителят на полетите. Асистентката ми Руби Мартин.
Не ме интересува, влизането е строго забранено.
Всичко тук може да ви изгори, замрази, изпържи, отрови и смаже.
- Хайде, вън. - Откога работиш тук?
От доста време.
- Какво пишеш? - Думите ти.
Не съм казал нищо кой знае какво.
Ще го разкрася. Интервю днес? Трябва да говоря и с инженерите ти.
- Първо с фотогеничните. - Ще ги подбера.
Хората ми не стават за интервюта и имат по-важна работа.
Не се нуждая от позволението ти.
Меденият месец на лунната програма свърши,
но ще напомня на американците защо са се влюбили в нея.
Така ли било? Американците трябва да са благодарни,
че тези мъже рискуват живота си за мисията.
Май не познаваш добре американците.
А ти не знаеш с какво се захващаш. Ще ви покажа офиса ви.
- Това склад ли е? - Не, складът е с прозорец.
В кухнята има разтворимо кафе.
Източвайте водата, да няма ръжда.
Умеете ли да боравите с пожарогасител?
Не? Много е лесно.
Дърпаш щифта, насочваш, натискаш и пръскаш.
Ако ви трябва нещо друго, набавете си го от Ню Йорк. Приятен ден.
- Поне гали окото. - Не и ухото.
Мислех, че искат да им помогнем.
Не искат, налага се. Вече е повече от ясно.
Как да стане, като не ни дават да видим нищо?
Котенце е, не се стряскай.
Котка! Нали знаеш за черните котки?
Ако ти минат път, значи са тръгнали нанякъде.
Сега да изровим списъка с телефоните.
Да се развихрим.
С "Аполо 11" нашите астронавти ще кацнат на Луната
и това ще ни направи първенци.
Ако си свършим работата, ракетата ще излети ето от там
на 16 юли рано сутринта.
А дотогава трябва да подредим най-големия пъзел в човешката история.
Шест милиона части от цялата страна
ще бъдат сглобени и тествани многократно,
докато не се уверим, че "Аполо 11" ще излети
и ще се насочи към Луната след... Колко, Хенри?
Седем месеца.
Моля, приветствайте астронавтите от "Аполо 11".
Армстронг, Олдрин и Колинс.
Хареса ли ви в Белия дом, момчета?
НАПРЕД КЪМ ЛУНАТА
Биваше, но Нийл не ми даде да свия порцелана.
Хубаво, защото след осем месеца, когато всичко това е приключило
и учебниците по история трябва да се пренапишат,
всеки един от вас ще може да каже:
"Бях част от най-голямото постижение на човечеството". Нали?
- Да. - Да действаме!
- Прекрасно. - Благодаря.
Шефе, казахте да ви съобщя, ако онази вземе да върши безобразия.
Разговарям със зам.-ръководителя на полетите Хенри Смолс.
Аз се казвам така! Заграбил е името и поста ми.
За мен това е нещо много лично. Баща ми беше летец.
- Кой е този? - Не съм аз.
- Той загина. - Този е красавец.
- В твоя чест, татко! - Писна ми.
- Сигурно ви е било тежко. - Баща ми е жив.
Няма ли начин да стане за 18 ч.?
"Връзки с обществеността", Кели Джоунс.
Ей Би Си искат материалите за седмицата и снимка от "Аполо 8".
Само ако ни дадат ефирно време в 18 ч.
Ако излъчите рекламата ни, ще ви осигуря ексклузивно...
И двамата с баща ви сте истински герои.
- Говорех с шефа на Ен Би Си Нюз. - Кой е този?
Благодаря. Ще се видим на Луната.
- За света това е Хенри Смолс. - Но реално не е.
Ти каза, че не давате интервюта, наложи се да наема хора.
Двама от най-добрите инженери в света ти слагат прозорец.
Фил, остави чука, ще побеснея.
Сваляйте тъпите колани и се връщайте в тестовата зала.
- Бързо! - Каква гледка, а?
- Бие моята. - Снимката от "Аполо 8".
Земята, гледана от Луната. Виждал ли си нещо по-красиво?
- Как я получи преди мен? - Казва се "Земен изгрев".
Ще го покажат по новините.
1968-а беше ужасна година. Покушения, война, падение.
А НАСА ни предоставя нов поглед към света.
Ще се погрижа всички да го видят.
Не може да фалшифицираш хора!
Идвам за кастинга.
- Кой е този? - Ще играе твоята роля.
Репликите и биографията на героя ти. Това е той, вкарай повече чар.
Разбрано.
Шейсет мисии в Корея?
- За мен е чест. - Бил съм на 52 мисии в Корея.
Закръглих ги.
"Бил съм на 52 мисии в Корея." Става ли?
- Какво? - Ще репетирам.
Фалшифицирала ме е.
- Мен също. - Изфабрикувала е и двама ни.
Тук няма нищо. Няма Моу Бъркъс. Как ли не го търсих.
Някой си Моу Бъркъс е на телефона.
- Искаш ли аз да говоря? - Не, ще бъде забавно.
Най-бързото уволнение в историята на НАСА.
- Здрасти, Моу. - Коул, чух, че ме търсиш.
Кели Джоунс е наела актьори да играят инженери от НАСА.
Това е недопустимо. Искам да се разкара още днес.
Кротко, успокой се.
Вашингтон гледа телевизия, а на екрана е "Аполо".
По всеки канал, ежедневно.
Ако искаш да отидете на Луната,
гледай си твоята работа и не се бъркай на Кели.
Тя те превърна в кралицата на бала.
Така че слагай пачката и врътни един танц.
Уволнена ли е?
Ние ли сме уволнени?
"Аполо 8" с екипаж Борман, Лъвъл и Андърс бе изведен в Космоса от "Сатурн V".
"Земен изгрев" е по всички телевизии, ще влезе във всеки дом.
- Пробвах нещо, но не се получава. - Трябва да ги запленим.
Да вплетем кацането на Луната в ежедневието на хората.
- Имате ли някаква салата? - Кисели краставички в бургера.
Но трябва да почакате. Покрай "Аполо" бизнесът потръгна.
Автентичните предмети привличат тълпи от туристи.
- Какви предмети? - Тази химикалка например.
Джон Глен идваше тук всяка вечер през 1961 г.
Попълваше си документацията с наша химикалка.
Накрая тази се озова на "Мъркюри 6".
Няма друг ресторант, чието име да е било в Космоса.
Готино.
А точно пред вас са прочутите ракети "Мъркюри".
Снимайте се, но не ги доближавайте, да не се изстрелят.
171 ДНИ ДО СТАРТА! ЩЕ УСПЕЕШ ЛИ?
Яд ли те е, че смехът секва, щом влезеш?
- Имаш си офис. - Домъчня ми за теб.
- Искам да одобриш рекламата. - Действай през главата ми.
Извинявай за интервютата. Имам решение за финансовите ни проблеми.
Извинението ти не се приема. Това също, каквото и да е то.
- "Омега". - Не сме в Манхатън.
- Не плащаме за реклама. - Безплатно е.
Марките жънат ползи, а НАСА влиза в умовете на хората.
Реклама на часовник, това ли измисли?
Готов ли си?
Паста за зъби.
"Танг" - напитката на астронавтите от "Аполо"
- по пътя към Луната. - Лунни купони?
Следва личният ми фаворит.
"Фрут ъф дъ Луум".
- Момчетата все трябва да облекат нещо. - И каква е връзката?
Няма да превърна кораба в летящ билборд, колкото и да ти се иска.
А и нямаме време да ги тестваме.
Достатъчно е да кажем, че са били в Космоса.
- Значи ще излъжеш? - Не е лъжа, а маркетингов трик.
- Променяме нагласите. - Чиста лъжа е.
За теб всеки е потенциален купувач.
Знам, че си голяма акула в рекламния бизнес,
но НАСА не е продукт за продан.
Представа си нямаш кои сме.
Добре. Коя е Маргарет Хамилтън?
- Коя? - Работи тук.
- По програмата работят 400 000 души. - Тя е един от инженерите ти.
- Джоан Морган? - В контролната зала е.
Знаеш ли защо работи тук? Аз я попитах.
Каза, че й е в кръвта.
НАСА не е голо лого, а екип от хора,
посветили живота си на това да постигнат невъзможното.
Но и те носят бельо като всички нас.
Ела, трябва ли ти нещо?
Благодаря.
Изготвих разчет колко ще спечелите, ако приемете спонсорство.
- Не приемаме пари от частни фирми. - Няма значение.
Ще направя НАСА толкова популярна, че Конгресът пак ще развърже кесията.
Само да позволя на Армстронг да носи часовник "Омега"?
Не, ако парите потекат,
искам да ми докажеш, че в Коко Бийч има къде да хапнеш вкусно.
- Добре. - Доживяхме!
Обаче тоалетната хартия остава табу.
Нека светът не знае с какво си бършем задниците.
Жалко.
Ще отидете ли на почивка, когато се върнете на Земята?
Предвид настоящата ситуация, най-много бих искал да отида...
Другия път махни масата, Уолтър.
- Нийл прилича на финансов отчетник. - Открай време ползваме маса.
Влизат в домовете на хората, нека ги чувстват като гости.
Тогава ще сме успели.
Не ти отнемам ръководната роля.
Но когато приключа, те ще са по-големи звезди и от "Бийтълс".
Аз няма да напускам модула, но удовлетворението остава.
СЛЕДВАЩА СПИРКА: ЛУНАТА
"АПОЛО 11": НАЙ-РИСКОВОТО ПЪТУВАНЕ
"АПОЛО" ПОЕМА КЪМ ЛУНАТА
- Кой е вице на "Келогс"? - Май се казва Харисън Дрискол.
Харисън, новите герои върху опаковката са Нийл, Бъз и Майк. Сладко, нали?
Коул!
- Гледай да не ръждяса. - Подписвай.
Не видя ли котката?
Дай бутилката "Танг" по-близо, уголеми шрифта и добави бекон при яйцата.
Да не забравяме, че рекламираме Америка.
"Фъстъчено масло "Питър Пан" с неземна гладкост."
"Хаселблад" - виж света през техните очи."
Това е златен шанс за "Омега".
Ще го пише на този модел, докато свят светува.
ДО ЛУНАТА С "ОМЕГА"
"Първият часовник на Луната". Нали?
- Остава да я изправим. - Всичко ще си струва.
АМЕРИКА ИЗЛИЗА НАЧЕЛО С "АПОЛО 11"
- Аз паркирам тук! - Кели поиска този кадър.
Екипажът на "Аполо 11" е от трима астронавти.
Ето ги пред три прекрасни американски коли.
- Браво, но трябва да сте в съоръжението. - Говори с Кели.
Обеща да ни уреди с коли за долар.
- Трябват ми за 15 минути. - А на мен ми трябваха преди 15 минути.
Костюмите са много скъпи!
Спокойно, този е ръководителят на полетите.
Как действа този странен апарат, лунният модул?
Разработен е да спусне астронавтите на повърхността на Луната.
Двама от тримата в апарата...
Пропуснахме целта и се носим към бездната.
Пак умряхме. Горивото ни свърши 30 секунди преди да кацнем.
- Да, но самото кацане беше меко. - Движехте се добре.
Не умеете да лъжете.
Нийл, Майк, Бъз, може ли още една снимка за "Омега"?
Какъв си ти бе?
Покажете часовниците, момчета. И се усмихнете за "Омега".
- Дейвис. - Преча ли?
- Винаги. - Пред теб би трябвало да има кутийка.
Отвори я.
С благодарност от "Омега".
Момчетата ти са по всички телевизии,
кранчетата пак потекоха, така че... вечеря?
- Добре, в 17 ч. на кей "Канаверал". - Бъди с часовника.
Последната им оферта за излъчването на интервюто е 15 ч.
С Армстронг? Тогава гледат само деца и лентяи.
Имало извънредни новини от войната.
Числеността им е неизвестна.
Не се знае колко жертви е дал врагът, но виждате какво е положението.
И "Аполо" остава на заден план.
Героизъм, опасност, страх. Не може да се опише с думи.
Ричард Трелкелд, Си Би Ес Нюз, от границата с Камбоджа.
Благодаря, капитан Скоти.
- Ето. - Не се пестиш за дамата.
Само го опитай. Скариди, майонеза, питка.
Най-вкусната храна в околността.
- Казах ти. - Как не съм знаела за това място?
Не всеки се рекламира.
Ти да видиш.
Ето от там ще излети ракетата.
Часовникът ти стои чудесно.
Благодаря.
Онова, което ти казах в бара...
Че не си виждал по-красива жена от мен?
Да, точно това.
Казах го импулсивно на непозната, а сега работим заедно.
- Не си мисли, че съм проявил... - Интерес?
- Исках да сме наясно. - Бъди спокоен.
Хубаво.
- Хрумна ми нещо. - А бяха идеални 30 секунди.
- Какво бълват телевизиите денонощно? - Нямам време за телевизия.
Новини от Виетнам. Предават пряко от бойното поле.
Хората вече не искат само да чуват, а и да виждат новините.
Добре.
Да им покажем кацането на Луната.
- Искаш да сложим камера на лунния модул? - Да.
Момчетата ще се опитват да оцелеят, нямат време да снимат.
Ще измислим начин да ги улесним.
Ще е логистичен кошмар. Захранване, съхранение, тегло.
А и коя камера ще работи там?
На минус 130 градуса през нощта и 120 градуса през деня.
Не искаш ли да го видиш?
Казах ти вече, невъзможно е.
Точно това е идеята. Ще е най-великото телевизионно събитие.
Да не мислиш, че е игра?
Неслучайно руснаците не предават на живо космическите си разходки.
Там е диктатура, мълчи се за всичко. Но не и тук.
Успяваме като нация и като нация страдаме за провалите си.
- Това е да си американец. - Не ми казвай какво е да си американец.
Служил съм на страната си цял живот.
Няма да слагаме камера на модула.
Сериозно ти казвам!
Ще сложим.
Няма да стане без още гориво.
Да го тества пак.
Времето ме притиска. Какво има?
Кели ми каза за камерата. Идеята ни харесва. И то много.
Объркала се е. Няма как да стане.
- Дори не съществува такава технология. - Напротив, съществува.
Разработена е от Министерството на отбраната
за откриване на пилоти, свалени нощем във Виетнам.
Засекретена е, но ще ви позволят да я използвате,
стига никой да не разбира.
Няма място за такава тежка апаратура. Теглим дори винтовете.
Това са шест-седем килограма, спестете някой винт.
Мъчим се да вместим още гориво,
за да може екипажът и да излети, след като кацне на Луната.
От всичките й лоши идеи тази е най-ужасната.
Президентът обаче е във възторг, значи идеята е страхотна.
Ще ти го кажа простичко, Коул.
Намери начин да монтираш камерата на модула.
Това е заповед от най-високо ниво.
Дон, Стю, елате за малко.
Благодаря. Да не превръщаме всичко в драма.
Помогнете на г-ца Джоунс с тази свръхсекретна камера.
- Не искам да знаят, че е свръхсекретна. - Вече научиха.
Махнете излишното и я монтирайте на модула за предаване на живо.
Коул, и още нещо.
Миналата седмица шпионски самолет на ЦРУ е заснел
новата руска ракета Н-1.
Показали са я на Конгреса
и някои от членовете му са разколебани за последния етап от финансирането.
Няколко месеца ни делят от победата.
Ще ви пратя сенаторите да ги убедите да не се отказват.
Ще съставя списък с аргументи.
Не го приемай лично.
Пилотите се борят с гравитацията, в природата им е.
Хенри?
Добре че не си Коул.
- Той не дава да пуша. - Страх те е, че ще те накаже ли?
Миналата година ми сложиха байпас по спешност.
Гадината много държи да не хвърля топа.
- Съжалявам, не знаех. - Никой тук не знае, само Коул.
Дойде в болницата и три дни държа ръката на жена ми.
От много време се знаем с него.
Тъкмо се беше върнал от Корея.
Най-добрият пилот във ВВС.
Окичен с медали.
Той оглавяваше списъка с астронавти в "Едуардс".
Но накрая не го взеха.
Защо? Сигурно заради нрава му.
Не, заради сърцето. Откриха му аритмия.
Дребен проблем, но отпадна от програмата.
Коул е най-добрият пилот, който няма да лети в Космоса.
Тази гледка е пред очите ми всеки ден вече 15 години.
Но напоследък сякаш я виждам за пръв път.
"Аполо 1" хвърли тежка сянка върху нас.
Хубаво е пак да ни просветне.
Гледам, че Коул всяка вечер ходи натам.
Какво прави?
Градинарства.
В ПАМЕТ НА ЕКИПАЖА НА "АПОЛО 1"
- Готов ли си? - Да.
Ще покажем това-онова на сенатора.
Ще се държим учтиво половин час и ще спасим положението.
Добре.
- Какво? - Ето я.
- Недей да бягаш. - Замълчи.
- Стресна я! - Тъкмо ядох.
Бързо, Хенри!
- Мразя тази котка. - Разбирам те.
- Голяма проклетница. - Видя ли как ме изгледа? Предизвиква ме.
- Какво е това? - Котешка храна.
- Някой храни това изчадие. - Кой?
Намери виновника и го уволни на мига.
- Г-н Дейвис, сенатор Хоп е тук. - Върви, добре изглеждаш.
- Сенаторе. - За нас е чест.
- И удоволствие. - Много ми е приятно.
Капсулата "Аполо 11" пристигна
и другата седмица ще я прикачим към ракетата "Сатурн V",
която ще ни издигне над земната атмосфера.
Много впечатляващо, но ще съм прям.
Тази година Джорджия преживя опустошителни наводнения
и ще гласувам парите да се насочат към нашия фонд.
Не е ли малко егоистично?
- Моля? - Образно казано.
Гласоподавателите ми смятат, че влагаме твърде много в Луната.
- Странно. - Извинявам се, сенатор Хоп.
Сигурно не ме помните, но изнесохте реч, когато бях студентка.
- В Технологичния институт на Джорджия. - Там ли сте учили?
- Да. - Разбира се, че помня.
Думите ви ме вдъхновиха.
Казахте: "Посветете се истински на нещо".
Аз завърших с отличие и сега ръководя този отдел.
А през 1962 г. заявихте, че каквото и да става,
ще се борите за мечтата на Кенеди.
Знам, че лунната мисия беше по-популярна тогава,
но би било наистина жалко,
ако човекът, чиито думи ме вдъхновиха да работя в НАСА,
не спази каквото е казал.
- Да, права сте. - Сенаторе, вие сте чудесен човек.
- Благодаря. - Наистина сте чудесен човек.
Каква сладкодумна южнячка си имаме!
- Много си мил. - Такъв съм си.
- Нека ви направя специална ВИП обиколка. - За мен ще е удоволствие.
- Вие ли ще ме придружавате? - Разбира се.
И сълзи пусна. Чак се плаша.
Помахайте с усмивка.
Довиждане!
Космическата програма не само е раздута,
тя се опълчва срещу нашия Създател,
истинския ни Отец, и нека ви припомня...
Спечелихме Хоп. Трябват ни още двама. Май няма да е Ванинг.
- Определено. - Другият е сенатор Кук.
- Той е плашещ, няма да лъжа. - Студената война му е мания.
Опасява се, че бюджетът ни пречи на разработването на оръжия.
С ракетата Н-1 руснаците могат да кацнат на Луната преди нас.
Имаме разузнавателна информация какво смятат да построят там.
- Това снимки ли са? - Не, рисунки на евентуалното бъдеще.
Снимки от бъдещето?
- Лазер ли е това? - Насочен е към Земята.
- Как смятат да го нарекат? - Лунен лазерен елиминатор.
- Лунен лазерен елиминатор? - Да.
Хитро!
И накрая сенатор Хеджес.
Той е почитател на "Аполо",
но партията му го притиска да откаже финансиране.
Живее, за да бъде сниман, а тук ще има доста камери.
- Някакви въпроси? - Не.
Да го навием тогава.
Привет на всички!
Господа. Радвам се, че отново съм тук.
Знаете колко много харесвам програмата "Аполо".
Сенаторе, "Аполо 10" само ще обикаля Луната,
но ще ни осигури важна информация за кацането на "Аполо 11".
- За условията и мястото. - Браво.
- Ще ви настаним сред почитателите ви. - Наистина ли? Благодаря.
Управление на полета,
готови сме за предстартовото броене на лунната мисия на "Аполо 10".
Стартиране на запалването.
Пет, четири, три, две...
Всички двигатели работят.
Изстрелване - успешно.
Часът е 16:49.
Отдели се от кулата.
Хюстън, поемете я.
Великолепно. Нямам търпение да дойда пак за "Аполо 11".
- Благодарим ви за подкрепата. - Няма да минете с един бинокъл.
Задължен съм на новинарите у дома.
Бих искал да им дадете интервю.
Сенаторе, никак не умея да се изявявам пред камера.
Не давам интервюта.
Но за вас с радост ще направим изключение.
Умна жена.
Лека нощ.
Кели?
Спокойно.
Всичко е под контрол.
БРАВО, "АПОЛО"
Здрасти пак. И ти имаш право на свободна вечер.
Просто бих се наспал.
Нима имаш дом? Мислех, че спиш в офиса.
Да, обикновено, но понякога спя с Джени.
Ясно. Тя сигурно е страхотна.
Джени ли? Да, супер е.
Да ви запозная ли? Много ще те хареса.
Джени.
Джени, това е Кели. Кели, запознай се с Джени.
На такава машина летях през войната.
На нея трупам летателни часове през уикенда. Пести време.
- Впечатляваща дама. - Да, наистина.
- Искаш ли да се качиш? - Не.
- Наистина ли? - Да.
Добре, ела. Ще ти покажа друго.
Виждаш ли тъмните петна? Наричаме ги морета.
Там гравитацията е по-силна.
Проучвали сме кацане във всяко едно от тях.
Онова е Морето на яснотата.
Морето на кризите бързо отпадна от списъка.
Да, лоша реклама.
Накрая се спряхме на Морето на спокойствието. Хубаво място.
Като се замисля, за Луната знам много повече,
отколкото за теб.
Дори не знам откъде си.
От Канзас.
Кели от Канзас.
Как се захвана с реклама, Кели от Канзас?
Бях на 4 г., когато татко ни заряза. После с мама останахме и без дом.
Живеехме в кола.
От църквата й възложиха да продава кутии с бисквити.
Хрумна й, че ще вървят повече, ако аз обикалям по къщите.
Находчива жена.
Първо бисквити, после прахосмукачки и козметика, когато поотраснах.
Двете с мама обикаляхме страната.
Така си стъпихме пак на краката.
Съжалявам, че си го преживяла.
Няма защо.
Рано се научих как да оцелявам.
А и всеки човек се сблъсква с трудности.
Хенри ми каза как са те отхвърлили заради аритмия.
Трябва да си поговоря с Хенри.
Но не съм съвсем съгласен с теб.
- За какво? - Просто...
Не смятам, че тъжните ни преживелици ни учат как да оцеляваме.
Карат ни да искаме да променим света.
Коул!
- Бъз се опитва да подкара колата ти! - Прекаляват.
Върви да го спреш.
Да.
- Боже! - Трябва да говорим.
Ти се справи изключително добре.
Общественият интерес скочи.
Убеди сенаторите и подсигури програмата.
В знак на благодарност ли нахълта в стаята ми?
Вече знаем, че целият свят ще гледа. Провалът е недопустим.
Трябва да сме готови да представим втори вариант
на кацането на Луната.
- Втори вариант ли? - Вариантът "Артемис".
СТРОГО СЕКРЕТНО
"Артемида" беше близначката на "Аполон", резервният план.
Трябва да сме готови да заснемем филмче.
Да покажем как сме на Луната, разхождаме се по нея
и помахваме на камерата.
- Фалшификат? - Ако мине добре, няма да го пуснем.
Ако ли не...
- Знаеш ли защо не съм била в затвора? - Досещам се, но сподели.
Защото се спирам овреме. Ще се разчуе, тук работят хиляди хора.
Хиляди хора работят и в секретно съоръжение в пустинята,
където се правят експерименти с извънземни капсули,
открити на дъното на океана,
но не си чувала за това, нали?
Я стига, не е вярно.
Може да е вярно, може и да не е.
За едно обаче бъди сигурна.
Светът ще види как забиваме американското знаме на Луната.
И твърдиш, че президентът Никсън го одобрява?
Вероятно би го одобрил, само че не знае.
Коул Дейвис също никога няма да разбере.
Не би трябвало да е проблем, предвид какво друго криеш от него,
въпреки че се сближихте.
- Какво би си помислил такъв педант... - Разбрах те.
Никой не може да избяга от миналото си,
но аз мога да го залича завинаги.
И вече няма да бягаш.
Искам си и асистентката.
Разбира се. Ще ти осигурим и екип от надеждни агенти.
А познаваш ли някой добър режисьор, за когото никой не е чувал?
Ще ти хареса.
ВЛИЗАНЕТО ЗАБРАНЕНО
Най-отдалеченият хангар в базата.
Никой да не влиза и излиза без мое разрешение.
Никой? Дори Коул ли?
Най-вече Коул.
Невероятно. Натикаха ме в самолет и ме домъкнаха в забутаната Флорида!
Ако обичаш! Членувам в Гилдията на режисьорите.
Не допускам такова отношение.
- Ще се обадя на агента си. - Не може.
Стой и гледай.
Говорихме вече. Това е секретен държавен проект.
Ще ти удвоя хонорара. Ще има и бонус.
Единственото условие е никой да не разбира какво правим.
- Не съм съгласен. - Ще те застрелят.
Бюджетът ми?
Колкото е необходимо, за да изглежда, че сме на Луната
два часа и половина, по-кратко от "Бен-Хур".
Искам хладилник, пълен с газиран "Таб" ето там.
И армия от слуги, които не задават въпроси.
Кели, тези не са истински актьори.
Други няма да получиш.
Нийл е 180 см. Някой с този ръст? Останалите сте свободни.
- Избирай. - Момент. Ти ще си ми личен асистент.
Ще ти викам Джоузеф за по-неангажиращо. Дръпни се встрани.
Бихте ли свалили слънчевите очила, за да мога да ви преценя?
Представете ми монолог.
За предпочитане е нещо класическо, но много моля, спестете ми "Хамлет".
Лицата им ще са под скафандри.
Кажи ми тогава, как да предам
страха и вълнението от стъпването на Луната,
без да показвам човешко лице?
- Актьорът предава енергията си... - Къде да се разположа?
- Едвард? Как влезе? - През вратата.
Не ти ли стана ясно, че ако се разчуе, ще ни убият?
- И няма по-муден оператор. - Изборът е мой.
- Пише го в договора ми. - Нямаш договор.
Всички оператори са мудни.
Обаче трябва да обсъдим сериозно художествената част.
С какви материали ще пресъздадем лунната повърхност?
Нали е камънак?
Не мога да работя така.
Познаваш ме. Нужни са ми подробности.
И не само на мен. Точни детайли.
Дали е прашно, каменисто, ветровито? Какъв е източникът на светлина?
- Слънцето, голямото светило. - Не ми се прави на отворен.
Позицията на Слънцето спрямо мястото на кацане?
Копие ли ще правим? Имаме ли план?
Имаме ли костюми и как хората се движат с тях?
И как изобщо изглежда Космосът?
Трябва да си полегна. Къде е караваната ми?
Час по-скоро трябва да изкопираме всичко от симулационната зала.
Имам ли изобщо каравана?
Мълчанието ви е красноречиво. Пълна липса на сценография.
- Защо ли очаквам каравана! - Да бяхме наели Кубрик.
Трябва да оправим нещата. Не бива Армстронг да се ядоса пак.
Мой човек! Това е поверителна информация.
- Хенри! - Напусни.
Снимките са за предстоящата книга на "Пенгуин".
- Каква книга? - Не знаеш ли? Ти ще пишеш предговора.
- Ще пиша предговор? - Да.
- Аз? - Разбира се.
- Нямам опит. - Редакторът държи на теб.
- Ние също. - Сериозно?
Недей да скромничиш. Нека те снимаме с модула.
- Кажи: "Отиваме на Луната". - Отиваме на Луната.
Олдрин и Армстронг ще тренират тук всяко движение месеци наред.
Невероятно! Значи това е повърхността на Луната?
Да, нещо такова е.
Прилича ми на прахоляк, не е достоверно.
Базирано е на пробата от НАСА.
Абсурдно е това да са костюмите на НАСА за Луната.
Вървете така, сякаш носите майка си през пустинята.
Крехка е, но и тежи.
- Ако обичате, не е позволено... - Няма проблем, Стю.
Снимките са за книгата. Ще разберете за нея.
Аз ще пиша предговора.
Армстронг е мрънкало, трябва да го сменим.
- Няма такъв вариант. - Значи ще е посредствено.
Едвард, къде ми е Слънцето?
- Много добре. - Поне предупреждавай.
- Хайде пак. - Предупреждавай де!
- Доволен ли си? - Джоузеф, донеси ми "Таб".
Подай ми го, защото нищо не виждам.
Колко време отнема да го донесеш? Ето я ръката ми!
Съберете се всички, ще се снимаме за книгата.
А сега кажете: "Отиваме на Луната".
Отиваме на Луната!
Май зажумях. Още една?
- Нещо ми се губиш напоследък. - И ти на мен.
- Как успяваш от първия път? - Не е астрофизика. Как си?
За въпросите...
Прегледах ги. Нищо за "Аполо 1". Дадоха ми дума.
Ще се справиш чудесно.
- Върви. - Добре.
- Г-н Дейвис, трудно се стига до вас. - Не е така.
Разходката на Армстронг и Олдрин на лунната повърхност
ще има ли правно значение?
Мястото, където кацнат, ще се счита ли за територия на САЩ?
Ще сложим плочка: "Дойдохме с мир от името на човечеството".
- Точно така смятаме. - Какво друго ще остави НАСА на Луната?
Отпечатъци, знаме и 12 торби с изпражнения,
за които многократно ми казаха да не споменавам.
- Трябваше по-рано да говори. - Носите значка на "Аполо".
Да, от съпругите на астронавтите от "Аполо 1".
Дадоха ми я след трагедията.
Били сте ръководител на полета в онзи трагичен ден.
Какво се обърка с "Аполо 1"?
Какво смятате вие?
Разкажете ни.
Добре, ще изредя няколко факта.
Според "Ню Йорк Таймс" е имало 20 000 доклада за проблеми с кораба.
Гас Грисъм бил толкова кисел, че закачил лимон отвън.
Очаквайте потвърждение за локацията.
- Пламък! - Пожар в командния модул! Да излизаме!
Г-н Дейвис, бяхте ли чели тези доклади?
Техник, влезте да им помогнете. Останете на С-3.
Г-н Дейвис, бяхте ли чели докладите?
- Бяхте ли ги чели? - Разбира се, че ги бях чел.
Всички до един.
Кислород под свръхналягане и дефектни кабели.
Трябваше да хвана всичко. Пропускът е мой, предадох ги.
И ще живея с чувство за вина, докато съм жив.
Това ли искаше да кажа, мизернико?
Свържете ме с шефа си веднага!
- Какво правите? Имаме още 20 минути. - Майната ти.
Не съм виновен аз, че трима астронавти са мъртви.
Само да си казал още една дума!
Пуснете ме!
Не смей да говориш за тях! Изобщо не ги познаваш!
Пуснете ме! Разкарайте се!
Ясно ли ти е?
Продуцентите се съгласиха да не излъчват заснетото,
ако интервюират Армстронг ексклузивно след кацането.
Хеджес обаче ще гласува "против".
- Ти каза, че нямало да питат за това. - Да, излъгали са. Хората имат този навик.
Щеше да улесниш всички ни, ако и ти беше послъгал.
Да беше обвинил НАСА и системата.
Залогът беше половин милиард долара.
На теб явно ти е лесно, понеже непрестанно лъжеш.
- Пробвай с истината. - Стига глупости.
Не смятам да лъжа за трагедията, ясно ли ти е?
Мисли каквото щеш за мен,
но не аз отнемам мечтата на човечеството, изпускайки си нервите.
Това е стартова площадка 34, където стана трагедията с "Аполо 1".
Паметникът е в чест на падналите герои,
смелите мъже, проправили пътя към успеха ни.
Нека ги почетем с минута мълчание.
Браво, Едвард, кабелите не се виждат изобщо. Как успя?
Сложих знаме. Просто решение от старата школа.
Не, пак, отначало.
И се постарайте повече с подскоците, все пак сте на Луната.
Добре.
Не издържам вече.
- Майчице. - Джоузеф, има пожар.
- Аз ще го угася. - Насочвай струята.
Свалете ги. Всъщност нека си висят. Да им е за урок.
Предавам се. Отивам на обяд.
Видяхте ли сега? Заради вас ще обядва рано.
Носете си вината.
- Бас ловя, че не умееш да се извиняваш. - Търсих те.
- Ето, познах. - Имам идея.
- Каква? - Ще ти кажа по път за Луизиана.
Решил си да пробваш с Ванинг ли?
Уредих ни покана за вечеря. За днес.
- Няма да успеем, на 800 км е. - Довери ми се.
- А, не. - Как така "не"?
- Има и други варианти. - Искаш ли Ванинг?
- Не мога. - Идвай.
Да хванем редовен полет.
Няма такива в момента. Качвай се.
Давай, ето така.
- Стъпи там. - Дръж ми обувките.
Ей сега.
- Полека! - Готово.
- Как е гледката? - Удивителна!
Бас ловя, че жумиш.
Не.
Сигурно владееш и други южняшки акценти. Как си с луизианския?
- От Ню Орлийнс или Батън Руж? - Откъдето е жена му.
Коул Дейвис. А вие трябва да сте г-ца Кели Джоунс.
- Заповядайте. - Много благодарим за поканата.
Бяха ми казали, че сте нюйоркчанка.
Само работя там. Родена съм в Луизиана и там ще си умра.
- Аз съм от Вирджиния. - Направо сме рода!
Текс Ритър разправя, че Вирджиния е майката на Тексас.
Кой е бащата обаче не знаем. Сигурно е Луизиана.
Любим лаф на майка ми. Тя го измисли.
- Шегаджийка. - Какъв прекрасен дом!
Как върви кампанията, сенаторе?
Да си призная, политиката ми е по-скоро хоби.
Мисията ми е да служа на Господа.
В тази страна се води война срещу религията.
Някои винят науката за това.
Науката ни събра на тази маса.
С "Аполо 1" научихте как се наказва високомерието, нали, Коул?
Всъщност науката ме доближи до Бога.
Бог е създал всичко около нас за шест дни
и веднага ни е дал власт над света.
Лично аз го приемам като отговорност.
Говорите като човек, запознат с религията.
Няма по-голямо проявление на вярата от стремежа към звездите.
"Небесата разказват славата Божия. И просторът известява Неговото дело."
Един от любимите псалми на Джолийн.
Хората ни се връщат от Космоса с още повече вяра в Бог.
Но когато кацнем на Луната,
благодарение на г-ца Джоунс светът ще види това на живо.
И се надявам, че хората навсякъде ще усетят божественото присъствие.
Определено ме накара да се замисля, синко.
- Страхотна реклама направи. - Не беше реклама.
За сведение, можеш да печелиш хората и без да се преструваш.
Вече не бързаме, не е нужно да летим обратно.
Още нищо не си видяла.
Хайде, отвори очи.
Имаш ли ми доверие?
Дръж се.
Следва забавното, плъзни се.
Идеално.
В миналото съм имал несъгласия с програмата на НАСА,
но след доста размисъл и молитви
реших да гласувам "за".
Трябва да ти покажа нещо.
- Какво? - Ела.
Не знаех какво ще стане, политиците са непредсказуеми.
Този никога не съм го харесвал, но вече ми е симпатичен.
Браво на нас!
- Доста е тъмно. - Още малко.
- Хваща ме страх. - Стигнахме.
БЛАГОДАРИМ ВИ ОТ ЗЕМЯТА ДО ЛУНАТА
Признателни сме ти.
- Какъв жест! Не мога да повярвам. - Уолтър го организира.
- Уолтър, знам, че заслугата е твоя. - Всички помагаха.
Не е зле, нали?
Докато не съм забравила,
написах ти какво да кажеш при първата стъпка.
Реших да ти предложа варианти.
Мислех да кажа: "Камънаците тук си ги бива".
Измислил съм го, Кели.
Но ти благодаря. Наистина, за всичко.
От всички най-посветен на програмата е Коул Дейвис.
Хубаво е, че вмести и друго в живота си.
Знам, че не съм астронавт, но може ли един танц?
- Да. - Ела.
Броиш ли вече дните до връщането си в Манхатън?
- Всъщност не. - Хубаво.
Още нагоре, идеално. Сега обърни прожектора.
Точно така, браво.
Дами, какво ще кажете?
- Невероятно е, Ланс. - Страхотно.
Според мен трябва още прах, а и по-добри актьори,
но изгубих тази битка, ще се примиря.
И стоп.
Вече имаме Слънце.
Винаги съм подкрепяла безумията ти,
защото е било забавно или сме натривали носа на лошите,
- но сега някак... - Знам.
Малко остана.
Това е от мен. За деня на изстрелването.
- Обещай да изчакаш дотогава. - Обещавам.
Само не преигравайте.
Защо толкова нависоко?
За да си представят, че са на Луната, но благодаря за забележката.
Бъз, не чак така. И не поглеждай към мен, Армстронг.
- Аз не съм на Луната. - Забавлява се.
Все ме зяпа. Стига флиртува и се съсредоточи.
Това, което довчера бе фантастика, днес е факт.
Методите са други, но важното е, че утре сутрин
човекът ще полети към Луната.
Добър вечер, аз съм Уолтър Кронкайт.
В навечерието на полета, който ще ни отведе на Луната,
подготовката тече гладко.
Прогнозата за времето, както и състоянието на астронавтите...
Умееш да нараняваш.
- Защо не звънна? - Нямам ти номера.
Избяга.
Типично в твой стил.
Не биваше да се връзвам на идеята ти. Напуснах.
Седни.
Коя си днес? Я да видим.
ДЕСТИНАЦИЯ: "ХИЙТРОУ"
Хелън Паркър. Британският ти акцент сигурно е трепач.
Ако искаш да си Хелън, върви.
Хелън може да не се озърта през рамо, никой няма да я преследва.
Освен ако?
Освен ако не се раздрънкаш за проекта "Артемис"
и за фалшивото кацане на Луната.
В този ред на мисли, има промяна в плана.
Ще излъчим втория вариант, каквото и да стане.
- Знаел си го още в началото. - Това не е просто лунна надпревара.
Целта на борбата е коя идеология да налага правилата.
Мой човек настрои камерата на модула да предава само звук.
Ще го синхронизираме и ще използваме фалшивите кадри.
От началото до края.
Нека бъда първият, който ти благодари от името на Америка.
Не се чувствай виновна. Всеки постигна целта си.
Ти ще имаш нов живот без минало, от което да бягаш,
а светът няма да спи под комунистическа Луна.
Панама ме зове.
А ти побързай, за да не си изпуснеш полета, Хелън.
Ето какво консумират астронавтите от мисиите "Аполо".
Овесена каша, препечени филийки
и една специална напитка за енергия - "Танг" на прах.
С повече витамин С от портокалов сок.
"Танг" за енергия както в Космоса, така и на Земята.
Си Би Ес Нюз представя "Човек на Луната".
Как се стигна до "Аполо 11" - пътят до историческото събитие.
С финансовата подкрепа на "Уестърн Електрик",
производител на апаратура за "Бел Систъм",
и на "Интернешънъл Пейпър Къмпани"...
ЛИЦАТА НА "АПОЛО"
УСПЕХ, "АПОЛО 11"
БРЪНЧ НА АСТРОНАВТСКИТЕ СЪПРУГИ
Какво правиш тук?
Искам да ти покажа нещо.
Трябваше да е резервен план.
- Един вид, да се застраховаме. - В случай на провал.
Значи никога не си вярвала в нас.
- Разбирам, че си ядосан. - Какво разбираш?
Моля те, кажи ми. Защото за теб истината не значи нищо.
Ако фалшифицираш тази мисия,
всичко, което сме пожертвали, ще е било напразно.
Знам, че сбърках, осъзнавам го.
Но нямаше да стигнете дотук без мен.
Можех да си тръгна снощи, но се върнах, за да оправя нещата.
Какво да оправиш?
Моу е прекъснал камерата на модула. Не я ли оправим, ще излъчат постановката.
Значи не е резервен план.
Умееш да не ми оставяш избор.
Добре, да оправим нещата.
Но когато всичко свърши, не искам да те виждам повече.
Така става, когато работиш за Никсън.
- Видях албума ти. - Избързала си.
Беше точно навреме.
...подходяща атмосфера за изстрелване, състояща се от кислород и азот.
Кислородът е 60 процента, а азотът - 40.
Естествено, астронавтите дишат чист кислород в скафандрите си.
Предстои още един ключов тест,
при който наземният екип и екипажът на космическия кораб,
начело с командира Нийл Армстронг,
ще направят щателна проверка на Системата за аварийна сигнализация.
Прекрасен ден, в който се пише история.
Ще предаваме старта от Кейп Канаверал,
а колегите в Хюстън ще следят полета от контролната зала.
Хора! Развален е.
- Видеоусилвателят на камерата. - Ще го оправиш ли?
- Ако взема от някой телевизор. - Тук е пълно с телевизори.
Тези на НАСА са стари. Нужен ни е нов цветен телевизор.
- За колко време ще намериш такъв? - Закарай ме до магазин.
- Аз ли? - Задръстванията са адски.
- Не мога, зает съм тук. - Дай ключовете.
Ще протакам нещата, а вие побързайте.
Хотелите са пълни, а в космическия център има толкова хора,
че е почти невъзможно да влезеш и излезеш.
- Кели, намали. - Добре ли сте отзад?
- Да. - Не.
Моля те, стига.
Ето го магазина.
Затворено е.
- Затворено е. - Какво?
Нищо подобно.
Влизайте де!
Така, ето този е идеален.
Придържам, но ти си по-висок.
- Леко. - Побързайте.
- Не ми се ходи в затвора. - Оставете на мен.
Бива си я.
Лек път, момчета.
За около пет минути командирът на кораба Нийл Армстронг
ще се изкачи до модула на височина 98 м.
- Превозът на екипажа... - Бързо!
...до площадката ще отнеме 15-ина минути.
Астронавтите ще се качат на първия от двата асансьора,
за да достигнат до модула на височина от близо сто метра,
след което ще влязат в него.
- Вече не може. - Искат да монтирам това на кораба.
- Ръководителят е, пусни го. - Влизай.
- Да започваме, ще изпуснем момента. - Дай му една минута.
Всички астронавти вече са в командния модул.
Преди минути и Бъз Олдрин зае мястото си.
Модулът вече е запечатан. Започва подготовката за изстрелването.
Това ще са позициите им при излитането.
- Командире, как ме чувате? - Силно и ясно.
- Добро утро, Нийл. - Готови сме.
- Добре дошли на борда. - Излитане след десет минути.
Добре.
Ето го.
- Свързах го. Поне така мисля. - Какво значи това?
Имах само няколко секунди. Не успях да го тествам.
Добре, сядай.
Чуйте ме!
Каквото и да стане днес, ще защитя всяко ваше решение.
Над 400 000 души работиха по програмата почти десет години,
за да изпълнят обещаното на света.
Нека то стане факт.
Проверка на готовността за излитане.
Прието, последна проверка на системите.
- MACE. - Работи.
- ECS. - Работи.
- EPS. - Работи.
- Секвентор. - Работи.
- GNS. - Работи.
- SCS. - Това е ключовият момент.
Проверяват техническите звена.
Всяко едно трябва да даде разрешение или да спре изстрелването.
- CSE, готови ли сте? - Готови.
Имаме разрешение за изстрелване.
Тук CSA 9.
Двайсет секунди до старта.
Петнайсет секунди. Вътрешно управление.
Дванайсет, единайсет, десет, девет...
Начало на запалване.
Пет, четири, три, две, едно.
Двигателите работят.
Изстрелване - успешно.
Отдели се от кулата.
Хюстън, поемете я.
Моу Бъркъс е тук, вика и двама ви.
"Аполо 11" излетя.
Ще измине над 400 000 километра до Луната, където за първи път ще стъпи човек.
Полетът ще продължи три дни.
Корабът, който ще достигне...
Кели ми каза всичко.
Брависимо.
- Майната ти. - Исторически миг.
Здрасти, Хелън. Така де, Кели.
Чух, че си се върнала, затова и аз дойдох.
Хвърлих един поглед на лунния декор.
Самото съвършенство! Браво.
Не мисли, че ще допусна излъчването на фалшива картина.
- Отивам при пресата. - Коул.
Коул...
Ако уведомиш пресата и им покажеш цялата постановка,
вече никой няма да има доверие на НАСА.
Въпросът засяга националната сигурност.
Предаването трябва да е в контролирана среда.
Точно ти би трябвало да го знаеш.
Мисията вече не се свежда до кацането на Луната.
Целта е светът да види по телевизията как САЩ побеждават Русия.
Гоня самолет.
Ще се върна навреме за лунното шоу.
Реших да го гледам тук. С теб, Кели, на Луната.
Пишем история.
Той не лъжеше за мен. Открай време съм измамница.
Дори не се казвам Кели.
Но онова, което ти разказах, как обикаляхме с мама по къщите,
е самата истина.
Подлъгвахме хората. Първо на дребно, а после все по-мащабно.
Измами с имоти, застраховки и накрая...
Когато бях на 16 години, в Северна Дакота един извади оръжие,
но майка ми го изпревари и го застреля.
Каза ми да бягам и аз хукнах.
Вкараха я в затвора и повече не я видях.
Намирах си работа с фалшиви документи и имена.
А когато отидох в Ню Йорк, открих рекламата.
Същите шашми, на които ме бе научила мама, но законни.
Толкова народ излъгах.
Но най-много лъжех себе си.
Че всички правят така, че е надлъгване.
После обаче дойдох тук.
И срещнах теб.
Разбрах какво е да си част от нещо истинско.
Моу ми предложи да залича миналото си. Мислех, че това искам, но...
Вече не искам да бягам.
Моу си го бива, но си намери майстора.
Обещавам никога вече да не лъжа, за да получа каквото искам.
Кълна се.
Дали ще стане без лъгане?
- Не, абсурд. - Знаех си.
И какъв е планът?
Защо се срещаме тук?
Моу подслушва всичко, промъква се навсякъде.
Той не знае, че сме поправили камерата. Върху това се гради планът ни.
Само трябва да го убедим, че излъчваме фалшификацията,
докато показваме истинското кацане.
Има ли начин да направим така, че да предаваме от лунния модул?
Измислихте как да кацнем на Луната, давайте предложения.
Принципно е възможно да се свърже наново така,
че да лови само сигнала от Хюстън.
И после ще синхронизираме.
Момчета. Моу Бъркъс нареди да се тества системата.
- Моу Бъркъс. - Точно той.
Не ви ли се е обадил?
Къде е камерата?
Добре ли си?
Побързайте, моля.
- Дон, угаси цигарата. - Извинявам се, за пръв път пуша.
Не ми харесва.
"Аполо 11", разрешено навлизане в лунната орбита.
- Разбрано. - Всички системи са в норма.
Минавате откъм тъмната страна. До скоро.
Сигналът прекъсна, "Аполо 11" е зад Луната.
Часът е 3:30 източно време.
В 3:46 ч. трябва да получим първия сигнал от лунния модул.
Стотици милиони хора са пред телевизорите.
Вероятно около 400 милиона гледат живото предаване от най-великото събитие...
Момчета.
Да действаме.
Още малко, добре.
Момчета, чуете ли гласа ми, чувате Господ.
- Фалшивата ни Луна за света е истинска. - Време е за шоу.
Правителството ви благодари за това, което ще направите.
Не се издънвайте.
Каква е тая гадост?
- Господи. - Ако обичате!
Това са моята напитка и моят стол.
- Вразуми го. - Благодаря ти, Ланс.
На тези екрани е нашата картина.
Така. А на този - живото предаване.
- Ясно. - Джоузеф, сядам.
- Боже мили, що за човек? - Аз съм режисьорът Ланс Веспъртийн.
Не ми се пречкай.
Бих казал, че ми е приятно, но ще излъжа.
- Гълъбчето кацна. - Разбрано.
Ето ни, Хюстън.
Лунен модул "Орел", всичко изглежда наред.
Земята е точно пред нас.
Готови сме за кацане.
Имате разрешение. 900 метра.
"Орел", действайте.
Проверките показват леко отклонение от целта.
430 метра, всичко върви добре.
- Р30. - Шест плюс 25.
- Около 250 метра. - Намалете скоростта.
Тук "Орел". Морето на спокойствието е по-каменисто от очакваното.
Трябва да се изместим с още 300 м.
Момчета.
Как са с горивото?
- Има за 15 секунди. - Ще ги спрат.
Не бива, Нийл може да се справи.
"Орел", изчакайте. Изчисляваме резерва на горивото.
Ще ви стигне за 15 секунди. Готови за прекратяване на мисията.
Хюстън, успявали сме при тези параметри, нека кацнат.
Трийсет секунди.
- Не е вярно. - Излъга.
Научих нови номера, сядайте.
Ще ви информираме само за горивото.
Хайде сега.
"Орел", започвайте.
430 метра, дотук много добре.
107 метра, четири надолу.
Трийсет секунди.
Два и половина надолу.
- Напред. - Прието.
Единайсет напред, спускаме се добре. Остават 60 метра.
Пет и половина надолу, девет напред. Така е добре.
Имаме контакт.
Спирам двигателя.
Хюстън.
Тук база "Спокойствие". Орелът кацна.
Прието, база "Спокойствие", чуваме ви от Земята.
Момчетата бяха взели да посиняват. Пак дишаме, благодаря.
Ще сме заети за малко.
Стига, стига. Да се съсредоточим. Още не сме приключили.
Поемаме, благодаря. Всички по местата, бъдете готови.
- Готови! - Едвард, махни се от сцената.
Приключихме с подготовката, стига човърка там.
- Да не си папагал? - Нищо подобно.
Разбрали сме се отпреди появата ти.
Спускам камерата.
В ЕФИР
Три, две, едно и начало.
Имаме картина.
- С какво качество? - Контрастът е отличен.
Прието, включвам прекъсвача.
Чуваме ви ясно.
Прието.
Колко да е отворен обективът на камерата?
- Момент. - Армстронг, приготви се за слизане.
Спускай визьора.
Отварям изхода.
Нийл, виждаме как слизаш по стълбичката.
Така, ляв крак.
Сега десен.
Ляв, десен.
Сега повдигни левия крак от стъпалото.
Леко, спусни се.
И стъпваш долу.
Как знаеш предварително какво ще направи?
НАСА подготви всичко и Кели заимства сценария.
Откраднала го е. Добре съм си подбрал хората.
Хайде сега.
Никаква разлика, невероятно.
В основата на стълбата съм.
Краката на модула са потънали едва на 4-5 сантиметра в прахта,
въпреки че отблизо тя изглежда изключително фина,
до такава степен, че прилича на пудра.
Сега ще пристъпя встрани.
Малка стъпка за човека...
огромен скок за човечеството.
Щяхме да мъдрим с години такава фраза.
- Това по сценарий ли беше? - Не.
Много добре.
Слизането стъпало по стъпало е лесно.
Сега Нийл открива плочката.
"Тук човек от планетата Земя
за пръв път стъпи на Луната през юли 1969 г.
Дойдохме с мир от името на човечеството."
Готови ли сте да снимам?
Нийл, тук Хюстън, видимостта е добра.
- Насочи камерата леко вдясно. - Добре.
Отиде много надясно. Върни малко, четири-пет градуса.
Така е добре, Нийл.
Команден модул "Колумбия", тук Хюстън.
Армстронг е на лунната повърхност от близо 45 минути.
База "Спокойствие", тук Хюстън.
Застанете и двамата пред камерата.
Президентът на САЩ иска да ви каже няколко думи.
За нас ще е чест.
Говорете, г-н Президент. Тук Хюстън, край.
Здравейте, Нийл и Бъз.
Обаждам ви се по телефона от Овалния кабинет в Белия дом.
Навсякъде гъмжи от тайни агенти.
Това е най-важното телефонно обаждане в историята.
Докато разговаряме...
- Той много ми напомня на теб. - Това не го казвай дори на шега.
Задръжте така, докато той дрънка. Да не сте мръднали. Армстронг, следя те.
Безценен миг в историята на човечеството.
"Кенеди", включете се.
Коул, виждате ли нещо? Лампичката на камерата не свети.
Как така, Нийл? Не работи ли?
Ти ми кажи. Имате ли картина? Получаваме сигнал за пренапрежение.
Май камерата се е скапала. Виждате ли ни?
Да, виждам ви.
Момент, Нийл.
Лампичката не светела. Сигурен ли си, че камерата работи?
Смених частта, би трябвало, но...
- Но какво? - Бързах.
По дяволите.
Какво има?
Не сме сигурни дали камерата на лунния модул работи.
Май излъчваме заснетото от вас.
Съвпадат ли двете картини?
Не знам дали е нашата.
Провери. Кажи на някой от агентите да помаха.
Не мога, всички са тук.
- Какво стана? - Не знам.
- Още 5 см и ще влезе в кадър. - На косъм е!
Това по сценарий ли е?
Къде са промените?
Представлявате не само САЩ, но и мирните хора по цял свят...
Дяволче, не!
Дяволче!
Къде хукна?
- Дяволчето. - Кели?
- Ела. - Котката?
Ела тук.
Каква е тая котка?
Мац-пис-пис!
Ела тук, сладурче. Гадина такава.
Ела ми!
Кели, какво става там, мамка му?
Кели?
Мини отзад!
Дяволче!
Дръж, бързо!
Идвай.
- Дяволче, моля те, ела тук. - Млъкнете!
Ела тук, котенце, нали ме познаваш?
Не!
Благодаря ви и чакам с нетърпение да се видим на самолетоносача в четвъртък.
Аз също, г-н Президент.
- Вашите хора са, Коул. - Супер, нашите хора са!
Не че не го знаете. Просто се радвам за успеха им.
На нашите хора.
Продължавайте.
- А какво е това тук? - Луната.
Нийл, тук Хюстън. Видяхте ли списание "Хаселблад"?
Наистина ли е Луната?
Боже, изглежда менте.
Минаха 111 часа, 37 минути и 32 секунди.
Не вярвах, че ще видя Луната толкова отблизо.
И аз, Уолтър.
- О, боже. - Съжалявам.
- Не като предния път. - Настрани.
На полски казваме "наздровие".
- Добре, наздровие. - Кели.
- Задобрявам. - Кели?
- Кажи го, искам да го чуя. - Ти си най-добрият режисьор.
Факт. И знам, че трябва да си мълчим, но ще стои добре в биографията ми.
Само да сте казали на някого,
ще лежите до живот в някоя тъмна и влажна килия на безименен остров.
А сега, за да си оправите вкуса,
ударете по един скоч, почерпка от правителството на САЩ.
- Едвард. - Няма да откажа.
Шоуто ми за милиард долара бе гледано от един човек.
- Дано ти е харесало. - Беше съвършен провал.
Прав си, наздраве.
Ела да поговорим.
Малцина са оцелявали, след като престъпят заповедта ми.
Но и малцина са ме спасявали.
Не знам как щях да обясня наличието на котка на Луната.
Ти си истински американски герой.
Браво.
Наоколо е пълно с репортери,
така че ще разчистим след приземяването.
Междувременно унищожи всички документи за снимките.
Името ти няма да е в учебниците по история.
Всичко ще бъде пренаписано.
- И после съм свободна. - Да.
Макар че търся човек като теб за един предстоящ проект.
- Не, благодаря. - Твоя воля. Ти губиш, но нищо.
Ако някога имаш нужда от мен, свиркай. Нищо чудно да подслушвам.
Моу.
Наистина ли има извънземни?
Те са сред нас.
Отведи ме на Луната,
нека поиграем сред звездите.
Нека видим каква е пролетта на Юпитер и Марс.
400 000 километра.
Както каза Нийл Армстронг, когато за пръв път стъпи на Луната:
"Малка стъпка за човека, голям скок за човечеството".
Беше неповторим ден.
Ще остане завинаги в историята, както и тези думи,
които децата ще учат наизуст.
Армстронг, имаш бъдеще. Но не като актьор.
- Кели, Пати... Нали Пати беше? - Казвам се Руби.
- Успяхме. - Всъщност не.
Тук "Плувец 1", виждаме "Аполо".
Ако са се отклонили на 15 км, ще бъдат на границата на видимост.
Хайде, милички.
Завърнаха се от Луната. Астронавтите Армстронг, Олдрин и Колинс
се приземиха в Тихия океан, югозападно от Хавай.
Заслужи си цигарата.
Друже.
Не исках да ревна вътре.
Знам, че ти не одобряваше камерата,
но да го видим на екран...
Беше разтърсващо.
- Успяхме. - Да, и още как.
Още е 1969 г., вместихме се в това десетилетие.
- Нямахме време за губене. - Наистина.
Я виж кой идва.
Върви при тях.
И за теб още не е късно, момче.
Благодаря, Хенри.
Успяхме.
Как сте, деца? Пратих човек на Луната.
Знаеш ли...
Не ти научих името.
Уини.
Уини, приятно ми е.
Руснаците разправят, че сме заснели всичко в студио.
Как изобщо им е хрумнало?
Да мислят каквото щат.
Истината си е истина, дори никой да не вярва.
А лъжата си е лъжа, дори всички да се вържат.
Перфектно си се справила.
Дори с лунния прах.
Но всичко е фалшиво.
И това ли?
Не, много е истинско.
Превод на субтитрите Боряна Богданова