'Rakas, en ole edes elossa -
kun et ole kanssani.'
Ernest Hemingway - 'Jäähyväiset aseille'
OLE NIIN KILTTI, ÄLÄ RAKASTA HÄNTÄ
Kaikki järjestyy, kulta.
LONTOO, 1965
Ihana nähdä teidät, rouva.
Tervetuloa kotiin sairaalasta.
Jenny, tämä on rouva Cordoza. - Aivan. Kiitos.
Näytän teille huoneenne.
Kaikki on juuri kuten haluatte.
Ihanaa että olet taas kotona.
Hyvää yötä, rakas Jenny.
Hyvää yötä, Lawrence.
Larry.
Kutsut minua Larryksi. - Larry.
Hei.
Ai, hei...
Mitäs sinä täällä?
Pitää valmistautua töihin lähtöön -
joten joudun pyytämään sinua...
Tämä on minun kämppäni.
Hitto...
Siinä tapauksessa voit olla rauhassa.
Eipä hätiä mitiä.
Olisi kiva tavata toistekin.
Minulla oli tosi kivaa eilen.
Asia on niin, Rob...
Nimeni ei ole Rob.
Andrew. - Andrew.
Olen juuri...
lähtenyt näännyttävän yksitoikkoisesta...
Joten kiitos... - Voisin antaa numeroni.
Tai et.
Säästyisin syyllisyyden tunteelta, kun en soita -
eikä sinun tarvitsisi murjottaa sen takia.
Tulipa käytetty olo. - Tervetuloa kerhoon, Rob.
Ei Rob. - Andrew.
Hitto. Anteeksi.
No, Andrew...
Oli mukava tavata. Hauskaa päivää.
Heippa.
Ellie? - Niin.
UUSI MUISTO
YHDESSÄ 2019
Miten menee?
Palaveri viiden minuutin kuluttua. - Nick?
En puhu sinulle, koska silloin kilahdan.
Mitä nyt?
Tajuan, sinulla on ollut paska vuosi -
mutta ei se oikeuta lemppaamaan meitä.
Häh? - Sinä vain häivyit eilen - taas!
Jonkun hoidon kanssa. Mieti miltä se tuntuu.
No anteeksi!
Ja vielä syntymäpäivänäni. - Anteeksi. Nick...
Olen tosissani.
Näytät stressaantuneelta.
Mary Ellen kuoli, Janet haluaa erikoisartikkelin.
Milloin? - Sunnuntainumeroon.
Ei, milloin hän kuoli? - Pari päivää sitten.
Miten? - Vanhuuttaan.
Niin minäkin haluan kuolla.
Minä voin hoitaa tämän.
Aikatauluni on kohta avoin.
Jooko?
Hyvä on sitten. - Kevennän taakkaasi.
Huomenta, kaikki. Mitä kuuluu? - Oikein hyvää.
Hei.
Mitä kuuluu? - Hyvää.
Kirjoitan pitkäaikaisesta naistoimittajastamme.
Hän kuoli äskettäin. - Niinkö? Voi ei...
Hän lahjoitti kaikki työnsä arkistolle...
Minkä ajan olit varannut?
Olen töissä täällä.
Sinun pitää silti varata aika.
Vaikka kuulun henkilöstöön? - Valitan.
Kotisivuiltamme löydät online-katalogin -
josta voit valita aineiston. - Ennen ei tarvinnut...
Sitten minä tai kollegani noudamme sen sinulle.
Sitten varaisin mielelläni ajan.
Se tehdään netissä. - Oletko tosissasi?
Verkkoportaalissamme.
Tiedätkö mitä? Kiitos kaikesta avusta.
Nähdään pian.
Minäkin haluaisin menettää muistini.
Ottaisin hatkat -
ja unohtaisin aviovuodet Francisin kanssa.
Tiedätkö minne olin matkalla?
Larry sanoi, että olit asioilla.
Enempää en ikävä kyllä tiedä.
Etkö muista yhtikäs mitään? - Vain väläyksiä.
En tiedä, miten minun kuuluu käyttäytyä.
En tiedä, mitä pidin elämästäni.
En tiedä...
Ei hätää, kulta. Minä voin kertoa.
Olet ihana.
Ja hauska.
Ja täynnä joie de vivreä.
Sinulla on täydellinen elämä, älykäs ystävätär -
ja rikas, komea mies, joka jumaloi sinua.
Miksi meillä ei ole lapsia?
Miehesi on usein matkoilla.
Kadehdin sinua senkin takia.
Kaikki järjestyy, kulta.
Koeta vain pitää hauskaa tänään.
Ei ole totta! Harold Wilson? Se Harold Wilson?
Juuri hän.
Hän tarjosi varmaan hulppean illallisen.
Locket'sissa.
Hän uskoo, että puolue voi saada enemmistön.
Hyvät herrat, se on oikein hienoa -
mutta oikeasti haluamme tietää -
mikä pääministerin lempijälkiruoka on?
Rakas, riittää jo.
Mutta... - Lääkärin määräys.
Vain vettä.
Siitä puheen ollen, etkö muista yhtikäs mitään?
Maistuisiko kahvi? Haluaako joku? - Kyllä kiitos.
ARKISTO TASAN KLO 11
Hei.
- Mitä kuuluu?
Hyvää. Entä sinulle? - Oikein hyvää.
Kaikki on valmiina lukuhuoneessa.
Loistavaa.
Sinne ei saa viedä ruokaa tai juomaa.
Tätä tietä...
Tässä kaikki vuodesta 1965 vuosiin 1986-87.
Hänen päiväkirjansa?
Pitäisi olla.
Kiitos.
Haluan vain sanoa -
että pidin tosi paljon jutustasi -
koeliitoista ja nettideittailusta.
Niinkö?
Etenkin siitä osasta -
intohimon ja ystävärakkauden erosta.
En ollut miettinyt sitä siltä kantilta.
Kiitos.
Kiva että surkea elämäni -
on vihdoin saanut tarkoituksen.
Miten sinunlaisesi ihminen -
päätyy arkistoon töihin?
Luin taidehistoriaa -
ja ajattelin tehdä väitöskirjan arkisto-opista.
Silloin huomasin pitäväni -
asioiden luokittelusta...
Suurin ja ainoa rakkauteni.
Tiedän että pelkäät, mutta usko minua:
en ole koskaan tuntenut näin -
enkä tule enää koskaan tuntemaan.
En tyydy vain yhteen osaan sinusta -
ja siksi otan New Yorkin työn vastaan.
Odotan laiturilla 2 Marylebonessa perjantaina 19.15.
Tule kanssani.
Säästä hänet lumeavioliitoltanne -
ja ennen kaikkea säästä itsesi.
Vaali tätä, joka on todellista ja aitoa.
Se on pelottavaa -
mutta valheessa eläminen on pahempaa.
Voisimme olla onnellisia.
Pitelet sydäntäni, toivoani käsissäsi.
Rakkaudella, Boot.
Se on aliarvostettu...
Katso tätä!
Mikä se on? - Kirje.
Helkkari.
Nykyään vain tekstataan. - Whatsappissa.
'Tule asemalle, jos kiinnostaa.'
Hymiö, munakoiso, tienviitta, makkara.
Pahinta on, kun näkee, että viestisi on luettu.
Ja sitten kuluu viisi päivää... - Viisi tuntia!
Tarkoitan... - Sanoinko päivää?
Luulen niin.
Saanko vilkaista kirjekuorta?
'J.S.' Se taisi päätyä tänne vahingossa.
Mitä teet sille? - Poltan sen.
En sentään. Luetteloin sen.
Tai sitten palautetaan se.
Tai jäljitetään lähettäjä.
JYMYJUTTU
Tiedän miten vaikeassa tilanteessa olet, Jenny -
mutta rakkautemme ei katoa mihinkään.
Olit surullinen viimeksi, ja se on minun syytäni.
Olen niin turhautunut.
Aika ei koskaan riitä.
Tavataan huomenna. B.
Rakas J.
Ajattelen koko ajan iltaa Alberto'sissa -
ja kun olimme Rivieralla.
Felipe sanoi, että olin kuin humaltunut -
muistellessani yhteisiä päiviämme.
Jos saamme vain tunteja ja minuutteja -
kaiverran ne muistiini -
että näkisin ihanat kasvosi, kun suljen silmäni.
Olet aina ajatuksissani.
Rakkaudella, Boot.
PUOLI VUOTTA AIKAISEMMIN
Päivää. - Päivää, mitä kuuluu?
Muista että tilasimme aamiaisen.
Tapaan toimittajan aamulla.
Muutan sen sitten lounaaksi.
Päivälliseksi, kulta. - Mutta Larry...
Älä tee tästä numeroa.
Voinko auttaa?
Voitte.
Ainakin toivon niin.
Näytänkö tutulta?
Ikävä kyllä ette.
Entä nimi Felipe? Onko se teille tuttu?
Oletteko poliisista? - En.
Miksi sitten kysytte Felipestä?
Meillä taitaa olla yhteinen ystävä.
Ehkä tiedätte, missä hän on.
Ette taida ymmärtää.
Felipe joutui onnettomuuteen.
Hän ei selvinnyt.
Yleensä lukuhuone suljetaan viideltä.
Mitä kello on? - 20 yli.
Hitto. Okei... Anna kaksi sekkaa.
Löysitkö kaiken tarvitsemasi?
Joo, luulen niin.
Jos haluan tilata lisää aineistoa, teen sen...
netin kautta. Verkkoportaalista.
Minne menet? - Kellariin.
Entä jos haluaisin etsiä lisää kirjeitä?
Siinä on jutun ainekset... - Voit vain meilata.
Jos haluat sen sujuvan nopeammin.
Kiitti.
Olet oikea kapinallinen.
Hauskaa iltaa.
Hauskaa...
Madame Stirling?
Monsieur Stirlingin vieras saapui.
Anthony O'Hare.
Aivan.
Tulitte kirjoittamaan jotain upeaa miehestäni.
'Liikemaailman johtotähti.'
'Alati kasvava liikevaihto.'
Oliko se käsky? - Vaimo tuskin on puolueeton.
Vaimo se vasta brutaalin puolueeton onkin.
Larry on hieman myöhässä.
Ehkä ei kuitenkaan niin upeaa?
Maistuisiko drinkki odottaessa?
Ei kiitos.
Herra O'Hare. - Herra Stirling.
Pahoittelen myöhästymistä. Aloitetaanko?
Toki.
En ymmärrä, miten pääsin pälkähästä.
Herra O'Hare, tehän olette taloustoimittaja.
Ulkomaankirjeenvaihtaja. - Missä olette käynyt?
Léopoldvillessä enimmäkseen. Brazzavillessä.
Hirveä paikka.
Isännällämme on liiketoimia siellä.
Minusta... - Belgialaiset johtivat maata hyvin.
Niin no, olin siellä 1959, 1960 ja 1962..
Tiedätte siis, että kapina on holtiton reaktio...
satojen vuosien sortoon?
Minusta vallan takaisin ottaminen -
on aiheellista... - Eli tuette Mobutua?
Mobutu on diktaattori, ei kai hän...
Kiitos, tiedän kyllä.
Riittää jo, tämä on liian masentavaa.
Vaimostani se, mikä ei lue Voguessa -
ei ole hänen huomionsa arvoista.
Pitää tavata mahdollisimman paljon ihmisiä.
Mutta tuollaiset ajavat minut vielä itsemurhaan.
Ja ne naiset!
Hemmoteltuja tyhjäpäisiä koristevaimoja.
Ikävä että tuotimme pettymyksen.
Luoja, olen humalassa... - Näköjään.
Ensi kerralla kun pitkästytte, lähtekää aikaisin.
Toivon vain, että ajatuksenne minusta -
eivät heijastu Larryyn artikkelissa.
Suokaa anteeksi.
Kauhea päänsärky.
Joitko niin paljon? - Siltä kyllä tuntuu.
Herra O'Hare. - Rouva Stirling.
Mitä teette?
Minä... halusin antaa teille...
tämän.
Mikä se on? - Anteeksipyyntö.
Lukekaa se.
Jennifer...
Jos hän kirjoitti sen, hän voi myös lukea sen.
'Rouva Stirling...
Olen töykeä sika.
Syyttäisin mielelläni uupumusta -
tai äyriäisallergiaa -
mutta ikävä kyllä se johtui alkoholin -
jota minun ei pitäisi juoda -
ja sosiaalisen kömpelyyden yhdistelmästä.
Ette voi sanoa minusta paljoakaan -
mitä en olisi itsekin jo päätellyt selvin päin.
Antakaa minun pyytää anteeksi.
Häpeän puna poskilla -
Anthony O'Hare.'
Haluaisin viedä teidät ja miehenne lounaalle.
Sepä ystävällistä.
Mietin asiaa.
Nyt vien teidät hotellille.
Että ette saa auringonpistosta.
Tai alkoholimyrkytystä.
Olkaa hyvä. - Kiitos.
Larry...
Herra O'Hare. - Herra Stirling, mitä kuuluu?
Rouva Stirling.
Mitä kuuluu? - Kiitos hyvää.
Kertokaapa, herra O'Hare, onko teillä vaimoa?
Oli, mutta me erosimme.
Olen pahoillani. Kamalaa sellainen.
Lapsia? - Mutta Larry...
Ei se mitään. Minulla on poika. Peter.
Minulla oli mainio koulukaveri nimeltä Peter...
Englantia, kiitos. - Teille on puhelu.
Minne matkanne jatkuu? - Kotiin Lontooseen.
Suokaa anteeksi.
Olen pahoillani.
Ei se mitään.
Ettekö juo alkoholia? - En saisi juoda.
Särkeekö päätä?
Lääkärin määräys. - Oliko eilinen niin hirveä?
Sodan kauheudetkin kalpenevat sen rinnalla.
Olette kuin William Boot Jymyjutussa.
Evelyn Waugh. - Tiedän kuka William Boot on.
Työt kutsuvat monsieur Stirlingiä -
mutta hän pyytää teitä jatkamaan.
Ei tuota ongelmaa. Kiitos.
Onko kaikki hyvin? - Velvollisuus kutsuu.
Kertokaapa... Oletteko merenkävijä?
Kiitos.
Mitä pidätte?
Iso.
Näkymästä siis.
Näettekö tuon? Korsika.
Matkustatteko paljon? - En todellakaan.
Tulemme tänne joka kesä.
Häiden jälkeen en ole käynyt kotona USA:ssa.
Larry on se, joka matkustelee.
Miten tapasitte?
Liikeillallisella New Yorkissa.
Hän pyysi treffeille, ja se oli siinä.
Oliko se niin yksinkertaista? - Oli.
Kaksi kuukautta myöhemmin hän kosi.
Vanhempani olivat riemuissaan.
Miksi? - Hyvä perhe, hyvä työ...
Onko sellainen teille tärkeää?
Eikö se ole sitä kaikille? - Kyllä kai.
Kertokaa pojastanne. - Poikani...
Hän asuu ex-vaimoni kanssa -
etten minä turmelisi poikaa.
Miksi exäsi ajattelee niin?
Koska olin uskoton.
Kaipaatte varmasti poikaanne. - Kyllä.
Ehkä olisin toiminut toisin -
jos olisin tiennyt, miten paljon. - Siksikö juotte?
Älkää yrittäkö pelastaa minua. - Enhän minä...
Hyväntahtoisuutenne saa minut hermostumaan.
Oletan etten ole ensimmäinen.
Teistä tulisi hyvä toimittaja.
Rakastitteko vaimoanne?
Luulin niin. Mutta olimme nuoria -
enkä tainnut tietää, mitä rakkaus oli.
Oletteko rakastanut ketään? - Poikaani. Entä te?
Minähän olen naimisissa. - Niin.
Larrylla ja minulla menee oikein hyvin.
Kiva kuulla.
MARY ELLEN: PELOTON URANUURTAJA
Reportaasitoimitus. - Etsin Ellie Haworthia.
Puhelimessa.
Hei. Rory tässä arkistosta.
Taisin löytää jotain sinua kiinnostavaa.
Hei. Onko tuo purkkaa?
Purkkaa ei saa syödä lukuhuoneissa.
Nielaisin sen. - Hienoa.
Selvä. Löysin toisen kirjeen.
Kello on neljä, mutten saa unta.
Se tekee minut hulluksi, mutta ajattelen sinua hänen vieressään -
ja hänen oikeuttaan koskettaa sinua.
Tekisin mitä tahansa siitä vapaudesta.
Tyydyn loihtimaan sinut esiin täällä.
Tuoksusi, hiuksesi -
vino hymysi, kun sanon jotain huvittavaa.
En ole ikinä odottanut sarastusta näin kovasti.
Rakkaudella, Boot.
Tämä on selvästi sama...
Sama kirjepaperi ja käsiala.
Haluan tietää, miten se päättyy -
joten meidän kummankin päivä meni uusiksi.
Miten uusiksi? - Haluan tietää, onko näitä lisää.
Ainoa ongelma on -
että silloin pitää mennä alas itse arkistoon.
Sinne siis. - Se vaatii erityisluvan.
Miten saamme sen?
Pitää täyttää lomake.
Ja varmaan toinenkin.
Kuulostaa helpolta. - Katson mitä voin tehdä.
Kiitos.
Hienoa.
Kuvio ei sovi verhojen kanssa...
Hyvä herra O'Hare, vai voinko sanoa Boot?
Larry lähti liikematkalle.
Olemme jumissa täällä, kunnes hän palaa -
eikä sinulla edes ole ranta-asua!
Haluaisitko tavata iltapäivällä?
Tiedän kaupan, mistä voit ostaa rantakirjan.
Terveisin, J.
Hyvä rouva Stirling, vai voinko sanoa J?
Kiitos tarjouksesta ja että pelastat minut.
Olen velkaa siitä, että suostuttelit minut ulos.
Haluan mielelläni tehdä vastapalveluksen.
Itse en tiedä ainuttakaan kauppaa -
mutta voin viihdyttää hirveällä kouluranskallani.
Hyvä Boot, olen iloinen -
että onnistuin saamaan sinut ulos aurinkoon.
Kiitos kutsustasi, lähden ilomielin.
Voisimme tavata ja surkutella -
kehnoa ranskaamme.
Oletko vapaa torstaina?
Olen vapaa torstaina -
kuten myös huomenna ja ylihuomenna.
Ja sitä seuraavana päivänä.
Kun herra Stirling palaa -
olemme jo ehtineet tutkia koko rannikon.
Mikä aika sopisi sinulle? Boot.
Kiitos. - Ei kestä.
Mitä tehdään?
Miten olisi piknik?
Leikki jota leikin poikani kanssa. Osaatko sen?
Sulje silmät.
Sulje nyt.
Mieti lempipaikkaasi.
Todellinen vai kuvitteellinen? - Ei väliä.
Meillä on kaikki tarpeellinen. Viltti, juustoa...
Leipää. - Niin, ja vieressä virtaa joki.
Poikani tykkää kalastaa -
joten toivottavasti pieni kalareissu käy.
En tiedä mitään kalastuksesta.
Opetan sinulle.
Miten pärjään, herra Boot?
Olet luonnonlahjakkuus.
Tietysti.
Ja nappaat taimenen.
Hainpas. - Hain. Loistavaa.
Ja jälkeenpäin...
teen sinulle kaulakorun sen hampaista.
Matkamuiston.
Talismaanin.
Uusi yritys.
Kiitos ihanasta iltapäivästä.
Nähdään.
Se on hoidettu. Huomenna klo 18. Älä jänistä.
Rory tässä, siis.
Helvetin hienoa.
Hyvä. E.
Ohessa Mary Ellen -artikkeli. Vielä yksi juttu:
Löysin rakkauskirjeitä tavaroiden seasta.
Ne ovat seuraavan reportaasini aiheena.
1965, kielletty rakkaus.
Kirjeet ovat täynnä tunteita.
Päivää, madame. - Päivää.
Tapaan Anthony O'Haren.
Ilmoitan hänelle.
Monsieur O'Hare? Nuori nainen etsii teitä.
Selvä, ilmoitan hänelle.
Monsieur O'Hare ei ole vielä valmis.
Voitte odottaa täällä, tai mennä huoneeseen.
Huone 302.
Kiitos.
Mikä mukava yllätys. - Tulin hieman etuajassa.
Odotanko alhaalla? - Älä suotta. Tule sisään.
Olen pian valmis.
Aioin juuri ajaa partani. Ehdinkö?
Tietysti, ole hyvä vain.
Onko kaikki hyvin? - On, on.
Sain sähkeen.
Larry palaa illalla.
Palaamme Lontooseen välittömästi.
Ymmärrän.
Ja mitä sinä haluat?
Anteeksi.
Luoja...
Jennifer...
Jennifer!
Rouva Stirling.
Tämä tuli juuri.
Kiitos.
Rakas J. En halunnut torjua sinua.
Paloin halusta suudella sinua.
Mutta kun katsoit minuun -
pelkäsin, että halumme tuhoaisi meidät.
Olet rehellinen, suurenmoinen olento.
En halua olla se, joka turmelee sinut.
Viime viikot olen vihannut itseäni -
koska tein kerrankin oikein.
Mutta mieti tätä.
Spontaanius voi olla ihanaa -
mutta se voi myös johtaa ikävyyksiin.
Jos päätämme kulkea samaa tietä -
haluan päätöksen olevan yhteinen.
Saat sydämeni pakahtumaan onnesta.
Kävi miten tahansa, päätös on yhteinen.
Tule Postman's Parkiin perjantaina kello kuusi.
Odotan siellä.
Kunnioittaen, B.
Boot...
Felipe!
Mitä kuuluu? Tämä on Jennifer.
Ystäväni Felipe.
Kaikki hyvin?
Nauttikaa. - Kiitos.
Kippis.
Vielä yhdet.
Tulkaa! Herra Boot, tanssikaa kanssani.
Pitäkää hauskaa.
Vaali tätä, joka on todellista ja aitoa.
Se on pelottavaa -
mutta valheessa eläminen on pahempaa.
Voisimme olla onnellisia.
Hei. - Ehdit ennen minua.
Joo, tämä on aika jännää.
Mutta en voi luvata mitään.
Kiitos avusta.
Sinne ei saa mennä kengät jalassa.
Oletko tosissasi?
Vitsi. - Olet hauska tyyppi.
Tässä on koko luetteloimaton aineisto.
Hyvät hykkyrät.
Ja...
Ja tässä kaikki vuodesta 1964 vuoteen 1965.
Vastaa vain.
Ei se ole tärkeää.
Auttaisitko? - Toki.
Ei nämä...
Ei niitä, ei.
Autanko alas? - Okei.
No niin... - Pitäisikö...
aloittaa? - Joo.
Aloitetaan.
Rakas J.
Koputuksesi oveen on äänistä kaunein.
Kaipaan sitä koko ajan.
Töissä ajattelen sinua alinomaa.
En enää välitä maailmanpolitiikasta.
Joudun kohta kirjoittamaan puutarhajuttuja.
Sulje silmät.
Varjo yltää jo vuoteelle.
Mitä kauheuksia tapahtuu, jos viivyt yli viiden?
Jään kunnes se yltää polviin. - Vyötärölle.
Polviin. - Hyvä on.
Silmät kiinni.
Sulje ne.
Teltta.
Keskellä erämaata.
Jos vaadit.
Nukumme lehtipedillämme -
ja kylvemme läheisessä joessa.
Ja kun aurinko laskee...
teemme nuotion.
Hyvä, koska kuolen nälkään.
Mitä on tarjolla? - Hedelmiä ja marjoja.
Kuten...?
Seljanmarjoja, karhunvatukoita...
Ehkä jopa voikukkia.
Täydellistä.
Hei sitten, Boot.
Mitä? Mikä on?
En halua, että lähdet.
Karataan.
Minne?
Miten olisi New York?
Rakastan New Yorkia.
Sain töitä sieltä.
Tule mukaan.
Muuta kanssani New Yorkiin.
Tiedät etten voi. - Voitpas. Me voimme.
Karkaisinko ja jättäisin kaiken?
Ja aloittaisit uuden elämän.
Ja entä kun kyllästyt minuun? - Niin ei käy.
Niin on jo käynyt, mikä on erilaista nyt? - Kaikki!
Kaikki on erilaista.
Jos luulet, että olen ennenkin tuntenut näin -
tai kokenut jotain tällaista... niin olet väärässä.
Jennifer...
Rakastan sinua ja haluan elää kanssasi...
Rakastat ajatusta siitä, olet impulsiivinen...
Seuraan vaistoani! Ero on iso.
Ymmärrätkö mitä pyydät minulta?
Perheeni ja ystäväni hylkäisivät minut.
Sitä suurempi syy jättää heidät.
Sinullehan se on helppoa... - Helppoa?
Nähdä, kun palaat miehen luo, joka...
Joka mitä?
Uskon että haaskaat elämäsi, jos jäät.
Boot, se on totta.
Olen kasvatettu noudattamaan kaavaa -
eikä etsimään onnea.
Pelkään rakastaa sinua.
Pelkään että se kuluttaisi minut loppuun.
Ja pelkään, että kun uutuudenviehätys haihtuu -
saatat kyllästyä minuun.
Jos luovun kaikesta vuoksesi -
en menetä ainoastaan perhettäni ja turvaani -
vaan myös mielenrauhani.
Enkä usko pystyväni siihen.
Toivottavasti ymmärrät. Sinun, ikuisesti, J.
Suurin ja ainoa rakkauteni.
Tiedän että pelkäät -
mutta en ole koskaan tuntenut näin -
enkä tule tuntemaankaan.
Siksi teen tämän rohkean päätöksen.
Otan New Yorkin työn vastaan.
Odotan laiturilla 2 Marylebonessa -
perjantaina 19.15. Tule mukaan, rakas.
Säästä hänet lumeavioliitoltanne -
ja ennen kaikkea itsesi.
Vaali tätä, joka on todellista ja aitoa.
Se on pelottavaa -
mutta valheessa eläminen on pahempaa.
Toimisto soitti. Voitte aloittaa ilman herraa.
Voisimme olla onnellisia.
Toivoni ja sydämeni ovat käsissäsi.
Rakkaudella, Boot.
Taksi!
Ehdimmekö, Felipe? - Luulen niin. Nipin napin.
Kiirehdi, Felipe!
'kuuluisat vakosamettihousumme -
paitaa paikoillaan pitävällä kuminauhalla -
ja kolmella tilavalla taskulla.'
Vastaa ihmeessä. - Ei tarvitse.
'Saatavilla ruskeana, kellertävänruskeana -
pullonvihreänä ja harmaana.
Klassista, rustiikkista ja lujatekoista.' Hienot.
'Megamuusi.
Silkinpehmeää, kuohkeaa ja maukasta.' -Ellie.
Löysin yhden. - Luoja!
Lue se!
'Rakas J. Olen aina vältellyt hankaluuksia -
etenkin romanttisia sellaisia.
Tavattuani sinut ymmärrän -
että ennen sinua en todella elänyt.
Sanat 'rakastan sinua' ahdistavat sinua -
mutta ne kaikuvat päässäni aamusta iltaan.
Jos en saa sanoa niitä, kirjoitan ne -
yhä uudelleen.
Rakastan sinua, Jenny. Rakkaudella, B.'
Hitto...
Pitäisi tarkistaa postilokero.
Ehkä se on yhä käytössä. - Aivan.
Mitä teet?
Ellie Roryn puhelimessa.
Olemme työkavereita. Pakotin hänet jäämään ylitöihin.
Ei, ei. Olen pahoillani.
Selvä, nähdään.
Mikset sanonut, että on syntymäpäiväsi?
Minä... halusin mieluummin tehdä tätä.
Selvä. Kerää kamat.
Miksi kutsuit eksäsi synttäreillesi?
En kutsunut.
En tiennyt siitä mitään. - Kuka kutsui hänet?
Hän on siskoni ystävä.
Mutta en välitä heistä tänään.
Mitä tapahtui? - Hän oli uskovainen.
Alussa hän oli vain vähän uskovainen -
mutta suhteen edetessä -
ateismistani tulikin kynnyskysymys.
Lopulta hän nai tuon tyypin.
No, aina ei voi onnistua.
Entä sinä? - Et halua tietää.
Olet väärässä.
Olin suhteessa jonkin aikaa... - Kuinka kauan?
Kahdeksan vuotta.
Hän halusi lapsia, minä en. Joten...
erosimme. - Ikävä kuulla.
Sitten palasimme yhteen ja erosimme taas -
paneskelimme silloin tällöin ja lopulta hän kosi.
Olimme lomalla -
parhaiden ystäviemme kanssa.
Luoja.
Niin...
Kyllä minä häntä rakastin -
mutta ehkä en tarpeeksi.
Ehkä vielä haluan lapsia -
mutta hänen kanssaan en niitä halunnut.
Kuulostaa tosi kurjalta erolta.
Siksi ei pidä puhua itsestään -
koska se on helvetin masentavaa.
Tosi masentavaa.
Nyt on synttäritanssisi aika.
Synttäritanssini? - Juuri niin.
Siisti kämppä.
Täällä minä asustelen.
Hieno. Oho, kissa! - Se on Diesel.
Hei, Diesel.
Saako olla juotavaa? - Joo...
Ehkä vähän vettä.
Paljon levyjä. - Se on vähän niin kuin harrastus.
Hei.
Nämä...
Nämä leidit... Ovathan he siskojasi?
Ei, olen moniavioinen.
Vai niin. Hitsi. Niin arvelinkin.
Kiitos eilisestä.
Minne katosit?
Hei.
Mietin... - Puhu kovempaa.
Miten otetaan selvää postilokeron omistajasta?
Haluatko avata postilokeron? - En.
Haluan selvittää kuka omistaa lokeron.
Oletko sinä omistaja?
En, haluan selvittää omistajan -
että voin kirjoittaa hänelle.
Haluan tietää onko omistaja yhä sama.
Tietoturvallisuus lienee sinulle vieras käsite.
No kuule.
Unohda koko juttu, keksin jotain muuta.
Hyvä J. Löysin teille ehkä kuuluvia kirjeitä -
jotka ovat osoitettu J.S: lle, postileima 1965.
Niillä näyttäisi olevan tunnearvoa.
Kuulisin mielelläni niiden ja Bootin tarinan.
Terveisin, Ellie Haworth.
Hyvä neiti Haworth, en halua keskustella sen ajan tapahtumista.
Täten en voi olla avuksi asiassa.
Ystävällisin terveisin, Jennifer Stirling.
Nähdään!
Heippa. - Heippa.
Haloo?
Onko rouva Stirling? - Kyllä on.
Olen Ellie Haworth London Chroniclesta.
Kirjoitin teille kirjeistä, jotka...
Niin, ja vastasin ilmoittamaanne osoitteeseen.
Niin, minä... En halunnut...
Jos nyt ei sovi, voin...
Kuten kirjoitin kirjeessä -
minun ja O'Haren suhde on yksityinen.
Niin, totta kai. Anteeksi että tungettelen.
Halusin vain palauttaa...
Haloo?
Hitto...
Rouva Stirling. Mukava nähdä teidät taas.
Niin...
mukava nähdä teidätkin.
Onko teillä avainta? Taisin unohtaa omani.
Toki, mutta postilokero 13 ei ole enää käytössä.
Anteeksi kuinka?
Se suljettiin herra Stirlingin pyynnöstä.
Avatkaa se nyt heti, kiitos.
Tarvitsen avaimet mieheni työhuoneeseen.
Se on käsky, ei toive.
Toki.
Kiitos.
Suurin ja ainoa rakkauteni.
Tiedän että pelkäät -
mutta en ole koskaan tuntenut näin -
enkä tule koskaan tuntemaankaan.
Odotan laiturilla 2 Marylebonessa...
Vaali tätä, joka on todellista ja aitoa.
Säästä itsesi. Älä elä valheessa.
En voi tyytyä vain osaan sinusta.
Mielenrauhani... - Tule mukaani, rakas.
Voisimme olla onnellisia.
Pidät toivoani ja sydäntäni käsissäsi.
Rakkaudella, Boot.
Miksi sinulla on tämä?
Miksi olet tonkinut postiani?
He... löysivät sen sinulta.
Onnettomuuden jälkeen.
Tiedät siis, kuka kirjoitti sen?
Kyllä.
Hänen nimensä on Anthony O'Hare.
Oli.
Toimittaja.
Esittelin teidät.
Teillä oli ilmeisesti jonkinlainen...
Hän kuoli.
Mitä...?
Hän istui vieressäsi autossa. - Ei.
Ei. Se oli Felipe. - Felipe ajoi -
mutta Anthony O'Hare oli matkustajana.
Kun heräsit onnettomuuden jälkeen -
tein päätöksen.
Yritin suojella sinua.
Miltä? - Totuudelta.
Tein sen, ettet joutuisi kantamaan syyllisyyttä.
TEOLLISUUSJOHTAJAN HENKILÖKUVA
Voi hittolainen.
Anthony oli Chroniclella töissä.
Jes!
Yritän jäljittää Chroniclen toimittajaa.
Teinkö jotain väärin?
Et vaikuttanut 5 päivää myöhemmin -tyypiltä...
Anteeksi. Minä vain...
Haloo? - Ellie Haworth?
Tämä on Anthony O'Hare.
Ai... Hei.
Halusitte puhua kanssani. - Kyllä.
Päivää, herra O'Hare.
Miten törmäsit tarinaani?
Ensin seurasin vain vaistoani.
Sitten ajattelin, että siitä voisi tulla reportaasi.
Ja sitten...
Mitä enemmän luin, sitä enemmän tuntui...
Kirjeet olivat uskomattoman koskettavia.
Tuliko hän?
Matkustitteko yhdessä New Yorkiin?
Emme.
Rouva Stirling ei lähtenyt kanssani New Yorkiin.
Oliko se viimeinen...
Tapasitteko...
Tapasitteko sen jälkeen?
Jennifer...
Jennifer!
Näytänkö todella niin kauhealta nykyään?
Voimmeko mennä jonnekin? - Toki.
Mitä ajattelitkaan minusta?
Että olit lojaali vaimo.
Ja minä palasin työn pariin.
New Yorkiin?
Se on ollut kotini viimeiset...
neljä vuotta.
Olin matkalla...
tapaamaan sinua.
Jouduin onnettomuuteen.
Menin tajuttomaksi.
En muistanut mitään, kunnes näin sinut.
Löysin kirjeesi, mutta sain kuulla, että sinä...
Luulin että olin menettänyt sinut.
Hukannut ehkä...
mutta ehdottomasti et menettänyt.
Boot...
Niin, rakas Jennifer?
Suutele minua.
Tule kanssani.
En kestä menettää sinua uudelleen.
Liian moni asia on muuttunut.
Olen yhä rakastunut sinuun.
Auttaisitko?
Minulla on tytär.
Mikä hänen nimensä on? - Esme.
Hän on kaksi.
Ota hänet mukaan.
En voi.
Anna anteeksi.
Minä odotan.
Käske minun odottaa, niin odotan.
Rakastan sinua.
Olen aina rakastanut.
Olen pahoillani...
Oliko se viimeinen kerta, kun tapasitte?
Ei enää kirjeitä?
Ei enää kirjeitä.
Onko sinulla ne mukana? - Kirjeet? Toki.
Tässä.
Voin järjestää yhteyden häneen.
Ei. Päätin kunnioittaa Jenniferin päätöstä.
Mielestäni on oikein jatkaa niin.
Nämä pitäisi kaiketi palauttaa rouva Stirlingille.
Olen jo yrittänyt.
Olet toimittaja.
Yritä uudelleen.
Tarvitsetteko apua?
Rouva Stirling? - Niin.
Nimeni on Ellie.
Ellie Haworth siitä...
Minä... En minä yritä...
Haluan vain...
Tapasin herra O'Haren, Anthonyn...
ja hän pyysi antamaan nämä.
Ne kuuluvat teille, se on hänen toiveensa.
Mistä te puhuitte?
No...
Teistä, enimmäkseen.
Hän kertoi, mitä tapahtui.
Että valitsitte perheen.
Mitä tämä on?
Valehtelit minulle.
Sanoit hänen kuolleen.
Miksi?
Pelastaakseni avioliittomme.
Antamalla minun kuvitella, että tapoin hänet?
Tiedän että petin sinut...
Lawrence.
Joudun elämään sen kanssa.
Ja viimeiset neljä vuotta...
olen yrittänyt olla parempi vaimo.
Mutta minä muistan, Larry. Muistan kaiken.
Ja asia on näin:
Olimme eronneet jo kauan ennen Anthonya.
Jennifer... Kuuntele.
Ei, vaan sinä kuuntelet!
Ainoa syy, miksi olen yhä täällä, on tyttäremme.
Tästedes olen vaimosi vain paperilla.
Ja jos edes yrität koskettaa minua...
otan tyttäremme ja lähden.
Jos luulet että uskoton vaimo saa huoltajuuden -
olet harhainen.
Jos yrität jättää minut ja viedä lapseni -
murskaan sinut -
etkä näe tytärtäsi enää koskaan. Onko selvä?
Hei, rakas.
Hei, muru. Me lähdemme seikkailulle.
Päivää. Etsin Anthony O'Harea, huone 216.
Herra O'Hare on lähtenyt.
Milloin? - Eilen.
Kiitos.
Rouva. Pysähtykää.
Anthony? - Rouva!
Mitä on tekeillä? - Olen yrittänyt selittää.
Mary Ellen!
Etsin Anthony O'Harea.
Haluan tietää, missä hän on.
Olen pahoillani, mutta hän irtisanoutui.
Tänä aamuna.
Jättikö hän osoitteen? - Ikävä kyllä ei.
Voitteko katsoa, että hän saa nämä?
Jos kuulette hänestä, kertokaa, että etsin häntä.
Ja sitten palasitte miehenne luo?
En voinut menettää tytärtäni.
Ja lopulta jätin mieheni.
Kun tiesin, että laki oli puolellani.
Entä herra O'Hare?
Yritittekö löytää hänet lähdettyänne?
Kolusin läpi sanomalehdet joka päivä -
etsien hänen nimeään.
Ei mitään. Lopulta lakkasin ostamasta lehteä.
Tuntui ettei hän halunnut tulla löydetyksi.
Entä nyt?
Hän ei tiedä, että yrititte löytää hänet.
Ehkä niin on parempi. Meillä oli tilaisuutemme.
Mutta mitä jos saisitte toisen tilaisuuden?
Ei sydän kestä mitä tahansa -
ja minä pelkään...
että tässä iässä raja on tullut vastaan.
Menneisyys voi olla huumaannuttava.
Se voi luoda illuusion, että kaikki oli paremmin -
tai että elämä oli rikkaampaa.
Mutta se voi myös lamaannuttaa -
jos juuttuu surun ja pettymyksen muistoihin.
Se estää yrittämästä etsiä onnea uudelleen.
Sanotaan, että jos emme opi virheistämme -
me toistamme niitä.
Mutta voimmeko myös oppia päästämään irti -
ja jatkamaan eteenpäin? Vaalimaan muistoja -
mutta silti kykenemään yrittämään uudelleen?
Tämä on loistavaa, Ellie. - Okei...
Todella hienoa.
Tosi kiva kuulla.
Palaan myöhemmin!
Haloo? - Hei, Ellie tässä.
Mitä kuuluu?
Ihan hyvää. Entä sinulle?
Aika hyvää.
Ei... se ei ole totta.
En tiedä, miksi vain häivyin -
tai miksi en ole vastannut viesteihisi.
Se oli tosi paskamaista.
Jos vielä haluat viestitellä, niin lupaan vastata.
Mutta ymmärrän todellakin -
jos et enää halua jutella -
tekstata tai hengailla kanssani.
Ja totta puhuakseni -
pelkään että pidät minua inhottavana -
jos opit tuntemaan minut.
Mutta...
pelko ei ole hyvä syy olla yrittämättä.
Ja...
minusta olet sikahieno, Rory.
Minä...
haluaisin todella nähdä sinut taas.
Jos sopii.
Missä olet?
Ulkopuolella.
Mitä?
Kämppäsi ulkopuolella.
Aika karmivaa.
Luulin olevani tarmokas, mutta tajuan.
Okei, odota siinä.
Tulen alas!
Löysin heidät. Molemmat.
Kävin heidän luonaan. - Pilailet.
Mitä he sanoivat?
J yritti kaikkensa. - Mutta Anthony ei tiennyt?
Sinun on kerrottava hänelle. - Tiedän.
Mutta he eivät halua tavata.
Miksi J sitten säilytti postilokeron?
Siinä ei ole järkeä.
Ei todellakaan.
Etsikö hän todella minua?
Sanoiko hän niin?
Rakas J!
Suo anteeksi tungettelu.
Mutta olet varmasti tietoinen...
että eriävät tiemme ovat onneksi...
tai ainakin tämän vanhan miehen mielestä...
jälleen kerran kohdanneet.
Kaikki nämä vuodet -
olen ajatellut sinua niin usein -
että tuskin tohdin myöntää sitä.
Olen kaivannut sinua niin.
Siispä kerään rohkeuteni viimeisen kerran...
ja suuntaan pelokkain askelin...
kohti Postman's Parkia.
Perjantaina...
kello 14.
Kunnioittavasti.
B.
Hän ei tule.
Ainakin yritimme.
Haen hänet.
Mitä jos sulkisit silmäsi?
Kirje.
Kutsu.
Lähteä kanssani pois.
Ja aloittaa alusta.
Marylebone. Minä odotan.
Alan huolestua.
Ei tarvitse.
Koska olen täällä.
Juuri ajoissa.
.::TWA - Your Source Of Quality!::.
Frej Grönholm / Agnes Malm Skoglund Svensk Medietext