'Elskede, jeg lever slet ikke, når jeg ikke er sammen med dig.'
Ernest Hemingway 'Farvel til våbnene'
DET SIDSTE BREV FRA DIN ELSKER
Det skal nok blive godt, skat.
Det er dejligt at se Dem.
Velkommen hjem fra hospitalet.
- Jenny, det er mrs. Cordoza. - Ja. Tak.
Jeg viser Dem op på Deres værelse.
Alt er, som De gerne vil have det.
Jeg er glad for at have dig hjemme igen.
Godnat, kære Jenny.
Godnat, Lawrence.
Larry.
- Du plejer at kalde mig Larry. - Larry.
Hej.
Nå, hej...
Er du her?
Jeg skal gøre mig klar til at tage på arbejde -
- og er nødt til at bede dig om...
Det er faktisk min lejlighed.
Nå, for fanden...
Så kan du jo tage det helt roligt.
Ingen ko på isen.
Jeg vil gerne se dig igen. Det var virkelig hyggeligt i går.
Nu skal du høre, Rob...
Jeg hedder ikke Rob.
- Andrew. - Andrew.
Jeg er lige...
sluppet ud af et ret sjælesmadrende...
- Så tak... - Jeg kan da give dig mit nummer.
Du kan også lade være.
Så undgår jeg at få dårlig samvittighed over ikke at ringe.
Og du undgår at blive ked af det.
- Jeg føler mig udnyttet... - Velkommen i klubben, Rob.
- Jeg hedder ikke Rob. - Andrew.
Det må du sgu undskylde.
Nå, Andrew...
Det var hyggeligt at møde dig. Kan du have det godt.
Hej.
- Ellie? - Ja.
NYT MINDE SAMMEN 2019
Hvordan går det?
- Personalemøde om fem minutter. - Nick?
Jeg vil ikke tale med dig. Jeg bliver bare stiktosset.
Hvad er der?
Jeg ved godt, det er et lorteår for dig, men det er ikke i orden at disse os.
- Hvad mener du? - Du skred bare i går. Igen!
Du smuttede med en fyr. Hvordan tror du, det føles?
Undskyld.
- På min fødselsdag. - Undskyld. Nick...
Jeg mener det.
Du virker stresset.
Mary Ellen er død, og Janet vil have en nekrolog.
- Hvornår? - I søndagsudgaven.
- Hvornår døde hun? - For et par dage siden.
- Af hvad? - Alderdom.
Sådan vil jeg godt dø.
Jeg skal nok tage den.
Jeg har snart ikke flere opgaver.
Okay?
- Okay, okay... - Jeg aflaster dig.
Godmorgen, alle sammen. Hvordan har I det?
Godt.
- Hej. - Hej.
- Hvordan går det? - Godt, tak.
Jeg skal skrive om bladets mangeårige kvinderedaktør.
- Hun er lige gået bort. - Jaså? Åh nej... Aha.
Hun donerede alt, hvad hun havde skrevet, til arkivet...
Har du bestilt tid?
Jeg arbejder her faktisk.
Ja, men der skal altså stadig bestilles tid.
- Selv om man er ansat her? - Vi lukker ikke bare folk ind.
Du kan gå på nettet og finde vores onlineregister.
- Der vælger du det, du skal bruge. - Jeg har prøvet det...
Så finder jeg eller en kollega dokumenterne frem til dig.
Så vil jeg godt bestille tid.
- Man bestiller tid på nettet. - Seriøst?
Via netportalen.
Ved du hvad? Du skal have tusind tak for hjælpen.
Vi ses inden længe.
Jeg ville gerne miste hukommelsen.
Så ville jeg fordufte og glemme alt om, at jeg havde været gift med Francis.
Ved du, hvor jeg skulle hen?
Larry sagde, du havde et ærinde.
Det er desværre det eneste, jeg ved.
- Kan du slet ikke huske noget? - Kun glimt.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal bære mig ad, og jeg ved ikke...
Jeg ved ikke, om jeg var glad eller ej. Jeg ved ikke...
Bare rolig. Det skal jeg nok fortælle dig.
Du er dejlig.
Og sjov.
Og fuld af joie de vivre.
Dit liv er perfekt, du har den allerbedste veninde -
- og en rig, flot mand, som forguder dig.
Hvorfor har vi ikke nogen børn?
Din mand rejser meget.
Det er en af grundene til, at jeg er misundelig på dig.
Det skal nok gå.
Indtil da må du prøve at hygge dig i aften.
Det var dog utroligt. Harold Wilson?
I egen høje person.
- I mødtes forhåbentlig et fint sted. - På Locket's.
Han mener, partiet kan få flertal.
Det er meget udmærket, mine herrer, men nu vil vi gerne have at vide -
- hvad premierministerens yndlingsdessert er.
Ikke mere, elskede.
- Men... - Det har lægen sagt.
Bare vand.
Apropos... Kan du slet ikke huske noget?
- Er der nogen, der vil have en kop kaffe? - Ja tak.
ARKIVET PÅ SLAGET 11
Hej.
- Hej. - Hvordan går det?
- Hvordan har du det? - Fremragende.
Det hele er lagt frem til dig i læsesalen.
Strålende.
Man må ikke have mad og drikke med derind.
Denne vej...
Her er alt, hvad vi har liggende fra 1965 til 1986-87.
Er det hendes lommebøger?
Ja, det skulle det være.
Tak.
Jeg vil bare lige sige, at jeg var vild med din feature -
- om prøveægteskaber og netdating.
Jaså?
Det der om forskellen på ægte lidenskab og mere venskabelig kærlighed.
Det var en helt ny vinkel for mig.
Tak.
Det er rart at vide, at der kom noget godt ud af mit elendige liv.
Hvordan kan det være, sådan en som dig er endt i arkivet?
Jeg læste kunsthistorie -
- og ville have skrevet en afhandling om arkivvidenskab.
Men så gik det op for mig, at jeg godt kunne lide at sætte ting...
Min største og eneste kærlighed.
Jeg ved godt, du er bange, men tro mig: Jeg har aldrig haft det sådan her før -
- og jeg får det aldrig sådan igen.
Jeg ville aldrig nøjes med at have dig delvist -
- og derfor takker jeg ja til stillingen i New York.
Jeg venter på perron 2 på Marylebone klokken 19.15 på fredag.
Tag med.
Skån ham for jeres fornuftsægteskab -
- og frem for alt dig selv. Gør det, der er sandt og ægte.
Ja, det er skræmmende, men det er værre at leve på en løgn.
Vi kunne blive lykkelige.
Du holder mit hjerte og mit håb i dine hænder. Din Boot.
Det er undervurderet...
Se her.
- Hvad er det? - Et brev.
Hold da op.
- I vore dage ville man sende en besked. - I WhatsApp.
'Mød mig på stationen, smukke.' Smiley, aubergine, vejskilt, pølse.
Det værste er, når man kan se, at de har læst beskeden.
- Hallo? Jeg sendte den for fem dage... - fem timer siden.
- Jeg mener... - Sagde jeg dage?
Det tror jeg nok.
Må jeg se kuverten?
'J.S.' Der er nok sket en fejl.
- Hvad gør du så ved det? - Brænder det. Nej, jeg arkiverer det.
Man kunne jo også aflevere det tilbage.
Eller forsøge at finde afsenderen.
Elskede J. Jeg ved, hvad situationen koster dig, kære Jenny.
Jeg ved også, at vi aldrig holder op med at elske hinanden.
Du var ked af det sidste gang, og det var min skyld.
Jeg føler mig så frustreret.
Der er altid for kort tid. Og for lidt af dig.
Lad os ses i morgen. B.
Elskede J. Jeg mindes, da du og jeg dansede på Alberto's -
- og da vi var sammen ved Rivieraen.
Felipe sagde, at jeg virkede beruset, da jeg tænkte tilbage på den sommer.
Hvis vi kun får nogle timer og minutter, skal de stå så lysende klart -
- at jeg ser dit søde ansigt, så snart jeg lukker øjnene.
Du er altid i mine tanker.
Din Boot.
ET HALVT ÅR FØR
- Goddag. - Goddag.
Husk, at vi har bestilt morgenmad.
Jeg har et møde med en journalist i morgen tidlig.
Så ændrer jeg det til frokost.
- Middag, elskede. - Larry...
Ikke mere vrøvl.
Kan jeg hjælpe med noget?
Ja...
Det håber jeg i hvert fald.
Kan De genkende mig?
Nej, desværre.
Hvad med Felipe? Lyder det bekendt?
- Er De fra politiet? - Nej.
Hvorfor nævnte De så Felipe?
Vi har muligvis en fælles ven. Ved De, hvor han er?
De ved vist ikke, hvad der er sket.
Felipe kom ud for en ulykke.
Han overlevede ikke.
Vi plejer at lukke læsesalen klokken 17.
- Hvad er klokken nu? - 20 over.
Nå, for fanden! Okay... Giv mig to sekunder.
Var alt, som det skulle være?
Ja, det tror jeg nok.
Hvis jeg skal bruge mere materiale, skal jeg vel via...
nettet, ja. Netportalen.
- Hvor skal du hen? - Ned i kælderen.
Hvad hvis jeg vil undersøge, om der er flere breve?
Så kan du bare sende mig en e-mail.
Hvis det skal gå lidt hurtigere.
Tak.
Der er jo en lille oprører gemt i dig.
Kan du have det godt.
Du må have en god...
Madame Stirling?
Der er besøg til monsieur Stirling.
Anthony O'Hare.
Nå ja.
De skal skrive noget fantastisk om min mand.
En fantastisk forretningsmand, der øger overskuddet år efter år.
- Er det en ordre? - En hustru er jo ikke upartisk.
Der er faktisk sjældent nogen, der er så voldsomt upartiske som hustruer.
- Larry er desværre lidt forsinket. - Så måske ikke helt så fantastisk?
Skulle det være en drink, mens De venter?
Nej tak.
- Mr. O'Hare. - Mr. Stirling.
Undskyld, at jeg kommer for sent. Skal vi begynde?
Gerne for mig.
Tænk, at det ikke gik gruelig galt.
- Mr. O'Hare, De skriver jo om økonomi. - Jeg er udenrigskorrespondent.
- Hvor har De været for nylig? - En del i Léopoldville. Brazzaville.
- Der er rædsomt. - Vores vært gør forretninger dernede.
- Jeg synes... - Belgierne styrer landet glimrende.
Jeg var der i 1959 og 1960 og igen i 1962...
Så ved De også, at et oprør er en dumdristig reaktion på...
flere hundrede års undertrykkelse?
Politisk og geografisk tilbageerobring er vel en rimelig reaktion på...
Støtter De mr. Mobutu?
Mobutu er jo diktator...
Det ved jeg godt.
Det er da alt for nedslående at tale om under en middag.
I min hustrus øjne skal man ikke bruge tid på andet end det, der står i Vogue.
Man bør møde så mange som muligt. Se verden.
Men den slags mennesker giver mig lyst til at begå selvmord. Og kvinderne...
Forkælede fruer, der ikke har noget interessant at sige.
Jeg beklager, at vi kedede Dem.
- Jeg er vist fuld. - Tydeligvis.
Næste gang De keder Dem så bravt, må De hellere gå tidligt hjem.
Lad nu ikke Deres mening om mig gå ud over Larry i artiklen.
De må have mig undskyldt.
Du godeste, hvor har jeg dog ondt i hovedet.
- Fik du virkelig så meget at drikke? - Det har jeg på fornemmelsen, ja.
- Mr. O'Hare... - Mrs. Stirling.
Hvad skal De?
Jeg... ville bare give Dem...
det her.
- Hvad er det? - En undskyldning.
- Læs den højt. - Jennifer...
Når mr. O'Hare har skrevet den, kan han også godt læse den højt.
'Mrs. Stirling ...'
'Jeg er et ubehøvlet svin.'
'Jeg ville gerne sige, det skyldtes træthed eller skaldyrsallergi.'
'Det var dog en kombination af alkohol, som jeg ikke bør drikke -
- og manglende evne til at begå mig.'
'De kan ikke sige noget om mig, som jeg ikke selv har sagt i ædru tilstand.'
'Tag imod min undskyldning.'
'Med skammens rødme på kinderne, Anthony O'Hare.'
Jeg vil gerne invitere Dem og Deres mand på frokost.
Det er pænt af Dem.
Jeg vil overveje det. Nu skal jeg køre Dem til hotellet.
- De skulle jo nødig få solstik. - Eller alkoholforgiftning.
- Værsgo. - Tak.
Larry...
- Mr. O'Hare. - Goddag, mr. Stirling.
Mrs. Stirling.
- Hvordan går det? - Godt, tak.
Sig mig, mr. O'Hare, er der en mrs. O'Hare?
Ja, men vi er skilt.
Det gør mig ondt. Det er noget skrækkeligt noget.
- Børn? - Larry, dog...
Det er i orden. Ja, jeg har en søn. Peter.
Jeg gik på Gordonstoun med en, der hed Peter...
- På engelsk. - Der er telefon til Dem.
- Hvor skal De så hen nu? - Hjem til London.
De må have mig undskyldt.
Det må De undskylde.
Det er i orden.
- Drikker De ikke alkohol? - Nej, jeg må hellere lade være.
Hovedpine?
- Lægen har anbefalet det. - Var det så ulideligt i går?
Krige er mindre skræmmende.
De minder om William Boot i 'Scoop'. Af Evelyn Waugh.
Jeg ved godt, hvem William Boot er.
Monsieur Stirling blev nødt til at gå, men han beder Dem fortsætte.
Det er fint. Tak skal De have.
- Er alt i orden? - Pligten kalder.
Må jeg høre, mr. O'Hare... Er De søstærk?
Tak.
Hvad siger De til den?
Den er stor.
Jeg mente udsigten.
Kan De se det der?
Korsika.
- Rejser De meget? - Nej, faktisk ikke.
Vi er hver sommer, men jeg har ikke været hjemme i USA, siden jeg blev gift.
Det er Larry, der rejser.
Hvordan mødte De hinanden?
Vi fik hinanden til bords ved en forretningsmiddag i New York.
- Han inviterede mig ud, og det var det. - Så enkelt?
Ja. Han friede efter to måneder. Mine forældre var lykkelige.
- Hvorfor det? - God familie, godt job...
Lægger De vægt på det?
- Gør alle ikke det? - Jo...
- Fortæl om Deres søn. - Min søn...
Han bor hos min ekskone, for at jeg ikke skal fordærve ham.
Hvorfor tror hun, De ville gøre det?
Fordi jeg var hende utro.
- Savner De ham ikke? - Jo.
Jeg ville nok have handlet anderledes, hvis jeg havde vidst hvor meget.
Er det derfor, De drikker?
- De skal ikke forsøge at redde mig. - Jeg har da ikke sagt...
Der er så meget velvilje over Dem, at De gør mig helt nervøs.
Jeg er næppe den første.
De burde blive journalist.
Elskede De Deres hustru?
Det troede jeg. Men vi var unge og vidste nok ikke, hvad kærlighed var.
- Har De nogensinde elsket nogen? - Min søn. Har De?
- Jeg er jo gift. - Ja.
Larry og jeg har det glimrende sammen.
Det glæder mig at høre.
MARY ELLEN: TIL MINDE OM EN FRYGTLØS PIONER
- Featureredaktionen. - Jeg skal tale med Ellie Haworth.
Det er mig.
Hej. Det er Rory fra arkivet.
Jeg har fundet noget, som du nok gerne vil se.
Hej.
Er det tyggegummi?
Man må ikke tygge tyggegummi i læsesalen.
- Jeg slugte det. - Fint.
Okay. Jeg har fundet et brev til.
Klokken er fire, men jeg kan ikke sove.
Jeg bliver skør ved tanken om, at han ligger ved siden af dig -
- og kan røre ved dig. Jeg ville gøre hvad som helst for det.
Men når jeg ikke kan få dig, må jeg fremmane dig her.
Din duft, dit hår, dit skæve smil, når jeg siger noget, der morer dig.
Elskede J, jeg har aldrig længtes så meget efter daggryet. Din Boot.
Det er helt sikkert samme...
Samme konvolut og håndskrift, ja.
Jeg må finde ud af, hvordan det ender. Nu er både din og min dag spoleret.
- Totalt spoleret? - Jeg må have svar på, om der er flere.
Der er lige den hage ved det -
- at man så selv skal gå ned i arkivet.
- Så gør vi da bare det. - Det kræver en særtilladelse.
Hvordan får vi sådan en?
Der skal udfyldes en blanket. Og sikkert en til bagefter.
- Det lyder da ret enkelt. - Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
Tak.
- Fedt. - Fedt, ja.
Det er helt umuligt at få mønsteret til at matche gardinerne...
Kære mr. O'Hare, eller må jeg sige Boot? Larry er taget på forretningsrejse.
Vi er strandet, til han vender tilbage, og du har ikke engang badetøj med.
Skal vi ses i eftermiddag?
Jeg kender en lille forretning, hvor du kan købe en strandbog. Venlig hilsen, J.
Kære mrs. Stirling, eller må jeg sige J? Tak, fordi du kommer mig til undsætning.
Og tusind tak for invitationen. Jeg vil hjertens gerne gøre gengæld.
Jeg ved intet om forretninger, men kan underholde med mit skolefransk.
Kære Boot, det glæder mig, at jeg kan få dig med ud i solen.
Jeg takker ja til invitationen.
VI kan jo ses og ynkes over hinandens manglende kendskab til fransk.
Kan du på torsdag?
Jeg kan godt på torsdag, men også i morgen og dagen efter.
Og dagen efter den.
Når mr. Stirling vender tilbage, har vi nok udforsket hele kysten.
Hvornår passer det dig at mødes? Boot.
- Tak. - Det var så lidt.
Har du et godt forslag?
Hvad siger du til en picnic? Det er en leg, jeg leger med min søn.
Man skal lukke øjnene.
Luk dem nu.
Tænk på et sted, du godt kan lide.
- Et sted, der findes? - Det er ligegyldigt.
Forestil dig, at vi har alting med. Tæppe, god ost...
- Brød. - Ja, og der er en flod i nærheden.
Min søn elsker at fiske, så jeg håber, det er i orden, vi fisker lidt.
Jeg kan ikke finde ud af at fiske.
Det lærer jeg dig.
Hvordan går det, mr. Boot?
Du er et naturtalent.
Selvfølgelig.
Og du fanger en ørred.
- En haj. - Haj. Fremragende.
Og bagefter...
laver jeg en halskæde til dig af dens tænder.
En souvenir.
En talisman.
Vi gør et nyt forsøg.
Tak for en dejlig eftermiddag.
På gensyn.
Den er hjemme. Kl. 18 i morgen aften. Du har bare at komme.
Det er Rory, for resten.
Skidegodt.
Godt. E.
Mary Ellen-nekrologen er vedhæftet. Én ting til, for resten:
Jeg fandt nogle gamle kærestebreve blandt hendes ting.
Jeg bruger dem til min næste feature.
1965, kærlighed i smug.
Brevene er sprængfulde af følelser. Jeg har aldrig læst noget lignende.
- Goddag, madame. - Jeg skal mødes med Anthony O'Hare.
Jeg ringer til ham.
Monsieur O'Hare? De har besøg af en ung dame.
Det siger jeg til hende.
Monsieur O'Hare er ikke klar endnu.
De kan enten vente her eller gå op til ham.
Værelse 302.
Tak.
- Sikken god overraskelse. - Jeg er for tidlig på den.
- Skal jeg vente i receptionen? - Nej da. Kom ind.
Jeg er klar om lidt.
Jeg skulle lige til at barbere mig. Kan jeg nå det?
Ja, selvfølgelig.
- Er alt i orden? - Ja, det er.
Jeg har fået et telegram.
Larry vender tilbage i aften.
Vi skal hjem til London med det samme.
Jaså.
Hvad vil du gerne?
Undskyld.
Du godeste...
Jennifer...
Jennifer!
Mrs. Stirling.
Det her er lige kommet.
Tak.
Kæreste J. Jeg ville ikke afvise dig. Jeg længtes efter at kysse dig.
Men da du så på mig, frygtede jeg, at vores begær ville tilintetgøre os.
Du er et reelt og fint menneske, og jeg vil ikke trække dig ned i sølet.
Den forgangne uge har jeg bebrejdet mig selv, at jeg var så anstændig.
Tænk over, at spontanitet kan føre til mange dejlige ting -
- men også til en masse utilfredshed.
Hvis vi skal kaste os ud i noget, skal vi være enige om at gøre det.
Jeg tænker på dig nu, og mit hjerte er fuldt af glæde.
Uanset hvad der sker, begiver vi os ud på færden sammen.
Mød mig i Postman's Park fredag klokken 18.
Jeg venter på dig der.
Ærbødigst, B.
Boot...
Felipe.
Hvordan går det? Det er Jennifer.
Min ven Felipe.
Går det godt?
- Værsgo. - Tak.
Skål.
En til.
Kom. Dans med mig, mr. Boot.
God fornøjelse, min ven.
Gør det, som er sandt og ægte.
Ja, det er skræmmende, men det er værre at leve på en løgn.
Vi kunne blive så lykkelige.
- Hej. - Du kom først.
- Ja. Jeg er spændt. - Jeg kan ikke love noget.
Tak for hjælpen.
Du skal tage skoene af, inden vi går ind.
Mener du det?
- Det var gas. - Hvor er du sjov.
Her er alt det materiale, der ikke er registreret.
Du milde!
Og...
Her er alt det, der stammer fra 1964 til 1965.
Tag den bare.
Det er ikke vigtigt.
- Giver du lige en hånd? - Ja.
Ikke det her...
Nej, ikke det.
- Skal jeg hjælpe dig ned? - Okay.
- Nå, men... - Skal vi...
- Skal vi gå i gang? - Ja.
Vi går i gang.
Elskede J.
Intet lyder så dejligt, som når du banker på. Jeg længes efter det..
Jeg har svært ved at samle tankerne om mit arbejde, fordi jeg tænker på dig.
Verdenspolitikken rører mig ikke længere.
Hvis det fortsætter på den måde, ender jeg på haveredaktionen.
Luk øjnene.
Der er skygge ved fodenden, mr. Boot.
Hvad sker der, hvis du bliver her til efter kl. 17?
- Jeg bliver her, til den når mine knæ. - Livet.
- Knæene. - Det er en aftale.
Luk øjnene.
Luk dem nu.
Luk øjnene.
Et telt.
Midt ude i vildmarken.
Hvis du insisterer...
Vi sover på bladene.
Og bader i en flod i nærheden.
Og når solen går ned...
tænder vi et bål.
Godt. Jeg er nemlig skrupsulten.
- Hvad skal vi have at spise? - Vilde bær.
Såsom?
Hyldebær, brombær...
Måske nogle mælkebøtter.
Perfekt.
Farvel, kære Boot.
Hvad nu? Hvad er der?
Jeg vil ikke have, du går.
Skal vi stikke af?
Hvor skal vi tage hen?
Til New York?
Jeg elsker New York.
Jeg er blevet tilbudt en stilling derovre.
Tag med.
Flyt til New York med mig.
- Det ved du jo godt, jeg ikke kan. - Det kan du da. Det kan vi.
Skal jeg så bare stikke af og forlade det, jeg har her?
Ja, og begynde forfra et nyt sted.
Sæt du bliver træt af mig. Det er sket før. Kan det ikke ske igen?
Overhovedet ikke.
Det her er noget helt andet.
Hvis du tror, det her minder om noget, jeg har været ude for før...
så tager du helt fejl.
Jennifer...
Jeg elsker dig. Jeg er forelsket i dig og vil leve sammen med dig.
Du kan godt lide tanken om det...
Jeg kan mærke det. Der er forskel.
Er du klar over, at min familie og mine venner ville slå hånden af mig?
Netop derfor bør du forlade dem.
- Det kan du sagtens... - Sagtens?
Jeg ser dig tage hjem til en mand, som...
Som hvad?
Jeg synes, du spilder dit liv, som det er nu, Jennifer.
Boot, det er sandt.
Jeg er opdraget til at gøre det, der forventes, ikke til at søge lykken..
Jeg er bange for at elske dig, bange for, at kærligheden fortærer mig.
Når nyhedens interesse har lagt sig, bliver du måske træt af mig.
Hvis jeg flytter sammen med dig -
- mister jeg ikke blot familie og tryghed, men min sjælefred.
Det tror jeg ikke, at jeg kan bære.
Det håber jeg, at du kan forstå. Din for evigt, J.
Min største og eneste kærlighed.
Jeg ved godt, at du er bange -
- men jeg har aldrig haft det sådan før, og jeg får det aldrig sådan igen.
Derfor har jeg truffet en modig beslutning.
Jeg takker ja til stillingen i New York.
Jeg venter på perron 2 på Marylebone, fredag kl. 19.15.
Tag med, min egen.
Skån ham for jeres fornuftsægteskab -
- og skån dig selv for det.
Gør det, der er sandt og ægte.
Ja, det er skræmmende, men det er værre at leve på en løgn.
De ringede fra mr. Stirlings kontor. De skal bare gå til bords.
Vi kunne blive lykkelige. Så lykkelige.
Du holder mit håb og mit hjerte i dine hænder.
Din Boot.
Taxi!
- Kan vi nå det, Felipe? - Ja, men det bliver lige til øllet.
Skynd dig, Felipe.
'Vores berømte fløjlsbukser med elastiklinning, som holder på skjorten -
- og tre rummelige lommer.'
- Tag den bare. - Nej.
'De fås i farverne brun, lysebrun, flaskegrøn og grå.'
'Klassiske og rustikke.' Nydelige.
'Megamos ...'
- 'Luftig og velsmagende kartoffelmos.' - Ellie.
- Her er vist et til. - Hold da op!
Læs højt.
'Elskede J. Jeg har altid styret uden om problemer, især i forhold.'
'Nu kan jeg pludselig se, at jeg ikke levede livet fuldt ud.'
'Jeg er nødt til at sige til dig, at jeg elsker dig.'
'Ordene kværner rundt i mit hoved fra morgen til aften.'
'Hvis jeg ikke kan sige det til dig, skriver jeg det til dig igen og igen.'
'Jeg elsker dig, kæreste Jenny. Din B.'
Hold da kæft...
Vi må finde ud af, om postboksen stadig findes.
Ja.
Hvad laver du?
Rorys telefon, det er Ellie.
Vi arbejder sammen. Jeg tvang ham til at arbejde over.
Nej, nej. Det beklager jeg.
Okay. Vi ses.
Hvorfor sagde du ikke, at du har fødselsdag?
Jeg... ville hellere det her.
Godt. Pak sammen.
Hvorfor inviterede du din eks med til din fødselsdag?
- Jeg anede ikke, hun var inviteret. - Hvem har så inviteret hende?
Hun og min søster er veninder. Men jeg gider ikke tale med dem.
- Hvorfor gik det i vasken? - Hun var troende.
Da vi mødtes, var hun en lille smule troende.
Hun endte med at sige: 'Jeg kan ikke leve med, at du ikke tror på Gud.'
Og så giftede hun sig med ham der.
Man kan jo ikke vinde hver gang.
- Hvad med dig? - Det gider du ikke høre om.
Der tager du fejl.
- Jeg havde en kæreste et stykke tid. - Hvor længe?
Otte år.
Han ville have børn, men det ville jeg ikke.
- Derfor gik vi fra hinanden. - Det var da trist.
Vi fandt dog sammen igen, slog op igen, bollede en gang imellem -
- og til sidst friede han.
Da vi var på ferie med en halv snes af de nærmeste...
Hold da op.
Ja...
Jeg elskede ham faktisk.
Men ikke tilstrækkelig meget.
Det kan godt være, jeg skal have børn.
Jeg var dog sikker på, at det ikke skulle være med ham.
Det lyder som et ret besværligt brud.
Derfor skal man ikke tale om sig selv. Det er for kedeligt at høre på.
Ja, røvkedeligt.
Det er vist blevet tid til din fødselsdagsdans.
- Min... fødselsdagsdans? - Nemlig.
Lækker lejlighed.
Ja, her bor jeg.
- Her er fint. Du har kat. - Det er Diesel.
Hej, Diesel.
- Noget at drikke? - Ja...
En tår vand. Tak.
- Du har godt nok mange plader. - Det er min hobby.
Hej.
De der...
De der kvinder... Det er dine søstre, ikke?
Nej, jeg er seriebigamist.
Nå, for søren. Det tænkte jeg nok.
Det var hyggeligt i går.
Hvor blev du af?
Hej.
- Jeg spekulerede på... - Tal lidt højere.
Hvordan finder man ud af, hvem der har en postboks?
- Vil du have en postboks? - Nej, finde ud af, hvem der har den.
Er det dig, der har den?
Nej, jeg vil gerne finde ejermanden og skrive til vedkommende.
Jeg vil gerne undersøge, om vedkommende stadig har den.
Du har tydeligvis ikke hørt om datasikkerhed.
Ved du hvad?
Glem det igen. Jeg finder på noget.
Kære J. Det kan lyde mærkeligt, men jeg har måske nogle af Deres breve.
De er adresseret til J.S. og poststemplet i 1965.
De kan nok have affektionsværdi.
Jeg vil gerne høre historien om dem og mr. Boot.
Venlig hilsen, Ellie Haworth.
Kære miss Haworth, jeg vil ikke tale med Dem om det, der skete dengang.
Derfor kan jeg ikke hjælpe Dem yderligere.
Med venlig hilsen, Jennifer Stirling.
Vi ses.
- Hej. - Hej.
Hallo?
- Er det mrs. Stirling? - Ja.
Det er Ellie Haworth fra London Chronicle.
Jeg skrev til Dem om nogle breve, som min kollega og jeg...
Ja, og jeg har svaret til den adresse, De opgav.
Ja, jeg... Jeg ville ikke...
Hvis det ikke passer nu, kan jeg...
Som jeg skrev, er det, der skete mellem mig og mr. O'Hare et privat anliggende.
Ja, selvfølgelig. Undskyld, at jeg trænger mig på.
Jeg ville bare lige aflevere...
Hallo?
Fandens også!
Mrs. Stirling. Det er godt at se Dem igen.
Ja...
i lige måde.
Har De en ekstranøgle? Jeg har glemt min.
Ja, men postboks 13 er ikke længere i brug.
Hvadbehager?
Mr. Stirling bad om at få den lukket.
Så skal den åbnes igen.
Jeg skal bede om nøglen til min mands arbejdsværelse.
Det er en ordre, ikke en anmodning.
Javel.
Tak.
Min største og eneste kærlighed.
Jeg ved godt, at du er bange, men jeg har aldrig haft det sådan før -
- og jeg får det aldrig igen.
Jeg venter på perron 2 på Marylebone...
Gør det, der er sandt og ægte.
Skån dig selv for det. Det er værre at leve på en løgn.
Jeg vil ikke nøjes med en del af dig...
- Min sjælefred... - Tag med, elskede.
Vi kunne blive så lykkelige.
Du holder mit håb og mit hjerte i dine hænder. Din Boot.
Hvorfor har du det her?
Hvorfor har du snaget i min post?
Det... blev fundet på dig.
Efter ulykken.
Ved du, hvem der skrev det?
Ja.
Ja, han hedder Anthony O'Hare.
Hed.
Journalist.
Jeg præsenterede jer for hinanden.
I havde åbenbart indledt et...
Han omkom, Jenny.
Vent...
- Han sad ved siden af dig i bilen. - Nej.
Nej. Det var Felipe.
Felipe kørte, men Anthony O'Hare sad på passagersædet.
Da du vågnede op efter ulykken, traf jeg en beslutning.
Jeg forsøgte at beskytte dig.
- Mod hvad? - Sandheden.
Du skulle ikke være tynget af skyld.
PORTRÆT AF EN INDUSTRIMAGNAT
Det var pokkers!
Anthony arbejdede på Chronicle...
Ja!
Forsøger at spore en Chronicle-skribent.
Har jeg gjort noget galt?
Jeg troede ikke, du var 'fem dage senere'-typen...
Undskyld. Jeg var bare...
- Hallo? - Ellie Haworth?
Det er Anthony O'Hare.
Hej.
- Ville du tale med mig? - Ja. Goddag, mr. O'Hare.
Hvordan fik du nys om min historie?
I starten fulgte jeg bare min intuition.
Så tænkte jeg, at der kunne komme en feature ud af det, og så...
Jo flere breve jeg læste, desto mere kunne jeg mærke...
Jeg syntes, de var utrolig gribende.
Kom hun?
Rejste I til New York sammen?
Nej.
Mrs. Stirling tog ikke med mig til New York.
Var det sidste...
Sås I...
Sås I efter det?
Jennifer...
Ser jeg så skrækkelig ud nu?
- Kan vi gå et andet sted hen? - Ja, selvfølgelig.
Hvad tænkte du om mig?
At du var en trofast hustru.
Og jeg helligede mig mit arbejde.
I New York?
Der har jeg boet...
i fire år.
Jeg var på vej hen...
for at mødes med dig.
Bilen kørte galt.
Jeg blev slået bevidstløs.
Jeg havde glemt det hele, lige indtil jeg fik øje på dig.
Jeg fandt dine breve, men fik at vide, at du...
Jeg troede, jeg havde mistet dig.
Forlagt, måske...
men bestemt ikke mistet.
Boot...
Ja, elskede Jennifer?
Kys mig.
Tag med mig.
Jeg vil ikke miste dig igen.
Der er for meget, der er forandret.
Jeg er stadig forelsket i dig.
Vil du hjælpe mig?
Jeg har en datter.
- Hvad hedder hun? - Esme.
Hun er to år.
Tag hende med.
Det går ikke.
Tilgiv mig.
Jeg venter.
Hvis du siger, jeg skal vente på dig, gør jeg det.
Jeg elsker dig.
Det har jeg gjort hele tiden.
Jeg beklager...
Var det sidste gang, I sås?
Ikke flere breve?
Ikke flere breve.
- Har du dem med? - Brevene? Ja.
Her.
Skal jeg formidle kontakten?
Nej. Jeg valgte at respektere Jennifers beslutning dengang.
Og det bør jeg stadig gøre.
Skal de ikke afleveres til mrs. Stirling?
Jeg har forsøgt.
Du er journalist.
Gør et nyt forsøg.
Kan jeg hjælpe med noget?
Mrs. Stirling?
Ja.
Jeg hedder Ellie.
Ellie Haworth fra...
Jeg... Jeg er ikke ude på...
Jeg vil bare...
Jeg mødtes med mr. O'Hare, Anthony...
og han bad mig give Dem dem her.
De skal have dem. Det var hans udtrykkelige ønske.
Hvad talte I om?
Tja...
Hovedsagelig om Dem.
Han fortalte, hvad der skete.
At De valgte familien.
Hvad er nu det?
Du løj for mig.
Du sagde, han var død.
Hvorfor?
For at redde vores ægteskab.
Ved at lade mig tro, jeg kostede ham livet?
Jeg ved godt, at jeg svigtede dig...
Lawrence.
Det tynger mig hver dag.
Og de sidste fire år...
har jeg forsøgt at være en bedre hustru.
Men jeg kan huske det hele, Larry.
Og vores forhold var gået i stykker, længe inden jeg mødte Anthony.
Jennifer... Hør nu her.
Hør nu, hvad jeg siger.
Jeg er her kun af hensyn til vores datter.
Fra nu af er jeg kun din hustru på papiret.
Hvis du gør det mindste forsøg på at røre mig...
forlader jeg dig og tager vores datter med.
Du tager grueligt fejl, hvis du tror, en utro hustru får forældremyndigheden.
Og hvis du går fra mig og tager mit barn fra mig -
- så knuser jeg dig og sørger for, at du aldrig mere får hende at se.
Hej, skat.
Hej, pus. Vi skal ud på et eventyr.
Goddag. Jeg skal besøge Anthony O'Hare på værelse 216.
Mr. O'Hare bor her ikke længere.
- Hvornår rejste han? - I går.
Tak.
Frue? Stands.
- Anthony? - Frue!
- Hvad foregår der? - Jeg forsøgte at forklare det.
- Mary Ellen. - Anthony?
Jeg skal tale med Anthony O'Hare. Hvor er han henne?
Anthony sagde desværre op i morges.
- Har De fået hans adresse? - Nej, desværre.
Vil De sørge for, at han får dem her?
Hvis De hører fra Anthony, må De godt sige, at jeg ledte efter ham.
Gik De så tilbage til Deres mand?
Jeg ville ikke risikere at miste hende.
Det endte også med, at jeg gik fra ham.
Da jeg vidste, at loven var på min side.
Hvad med mr. O'Hare?
Forsøgte De at kontakte ham, da De var gået?
Jeg ledte efter hans navn i aviserne hver evig eneste dag.
Uden held. Til sidst holdt jeg op med at købe aviser.
Det var, som om han ikke ville findes.
Hvad så nu?
Han ved ikke, at De forsøgte at finde ham.
Godt det samme. Vi forspildte chance.
Sæt De kunne få en ny chance.
På et tidspunkt orker man ikke mere, og jeg er bange for...
at grænsen er nået for mit vedkommende.
Fortiden kan være berusende.
Man kan bilde sig ind, at alt var bedre, og at man var lykkeligere.
Eller at alt var mere spændende dengang. Men den kan også hæmme en -
- så man hænger fast i minder om smerte, hjertesorger og skuffelse.
Forhindre, at man forsøger at finde lykken på ny.
Hvis vi ikke lærer af vores fejl, gentager vi dem.
Kan vi lære at give slip på fortiden og klø på?
Tage ved lære, men stadig turde prøve én gang til?
- Den er fantastisk, Ellie. - Okay.
Virkelig godt skrevet.
Det er jeg glad for at høre.
Jeg kommer igen.
- Hallo? - Hej, det er Ellie.
- Hvordan har du det? - Tjo...
Fint nok. Hvad med dig?
Ret godt.
Nej... det passer faktisk ikke.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg gik forleden.
Eller hvorfor jeg ikke har svaret. Det er virkelig tarveligt.
Hvis du sender mig en ny besked, lover jeg dig at svare.
Men der er sikkert utallige grunde til -
- at du ikke vil tale med mig, skrive til mig eller mødes med mig.
Jeg er bange for, du ikke kan lide mig, hvis du lærer mig at kende.
Men...
det skal ikke være frygten, der holder mig tilbage.
Og...
jeg synes, du er pissedejlig, Rory.
Jeg...
vil rigtig gerne se dig igen.
Hvis det er okay.
Hvor er du?
Jeg står udenfor.
Hvad?
Uden for din lejlighed.
Hvor skræmmende.
Jeg synes, jeg er 'foretagsom', men jeg kan godt se, hvad du mener.
Okay, vent.
Jeg kommer ned.
Undskyld...
Jeg har fundet dem begge to.
- Jeg opsøgte dem. - Det er da løgn.
Hvad sagde de?
- Hun gjorde alt for at finde ham. - Men det ved han ikke?
- Det må du fortælle ham. - Ja.
- Men de vil ikke mødes. - Hvorfor beholdt hun så postboksen?
Det hænger jo ikke sammen.
Det har du helt ret i.
Ledte hun efter mig?
Sagde hun det?
Kære J.
Undskyld, at jeg trænger mig på.
Du ved jo sikkert godt...
at vores veje, ved et rent lykketræf...
synes den gamle mand her...
atter krydsedes.
I årene, der er gået -
- har jeg tænkt på dig så mange gange, at jeg dårligt tør indrømme det...
og savnet dig.
Nu begiver jeg mig for sidste gang...
og med en vis bæven...
hen til Postman's Park.
Fredag...
klokken 14.
Ærbødigst.
B.
Hun kommer ikke.
Vi forsøgte i det mindste.
Jeg henter ham.
Skal vi ikke lukke øjnene?
Et brev.
En invitation.
Til at rejse bort.
Og starte på en frisk.
Marylebone. Jeg venter.
Jeg begynder at blive bekymret.
Det er der ingen grund til...
for jeg er her.
Jeg nåede det.
.::TWA - Your Source Of Quality!::.
Oversættelse: Martin Ringtved Medietekst Danmark