Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nenorocitu' de jandarm...
Nenorocitu' de jandarm!
Dormi aici sau vii acasă?
- Ce ai? - Marfă bună.
- Un gram, 10 euro. - Dă-mi unu.
Aşteaptă-mă aici.
Nu m-ai văzut?
Băi, rahatule, nu te descurci singur?
Treci în maşină.
Treci în maşină!
Vreţi să pocniţi pe cineva?
Să vă văd!
Ascultă, îţi spun o singură dată.
Să nu te mai prind pe aici pe lângă familiile cu copii.
- Carolina! - Tati!
Stai locului.
Ce zici?
Ce naiba tot zici? Ţine-ţi gura.
Cât naiba ai băut?
Traducerea: CAMY
Lăsaţi-ne să trecem, e dreptul nostru.
Avem dreptul să mergem la Roma!
Înapoi!
Alinierea! Rămâi unde eşti.
Termină cu scuipatul!
Băi, rahatule!
Fă loc!
E locul lui Carletto.
Aici stă frate-su geamăn.
Când vine Carletto, mă ridic.
Bună treabă, bobocule! Prima zi de muncă,
şi ai spart deja vreo două căpăţâni. Cum te simţi?
Minunat.
- Salutare, frate. - Salut, băieţi.
- Vrei un fum? - Nu, mulţumesc.
Ce-o fi având?
Bună, mamă.
Nu puteai să mergi la altă unitate?
Aici se plăteşte mai bine.
Ăştia cine mai sunt? Ce vor?
Să ne arunce în stradă, aşa cum au promis.
Au uitat de cealaltă promisiune: să-ţi dea casa ta.
...în port, îndreptându-se spre Roma, au fost opriţi de poliţie.
Demonstranţii cer măsuri urgente...
- Unitatea ta e tot mai faimoasă. - Încetează, Maria.
Unde a plecat?
Am vorbit că nu iese timp de o lună.
Explică-i tu mai bine.
A ajuns la Secţie pentru scandal, nu poate face ce vrea el.
Pe mine nu mă ascultă.
Dacă ai fi mai des pe acasă,
poate ai reuşi să-i bagi minţile-n cap.
Bine. Mă duc să fac un duş.
Vrei să termini? Trezeşti toţi vecinii.
- Ce înseamnă asta? - N-ai primit înştiinţarea?
- Vreau să divorţăm. - Miriam...
Asta-i casa mea, ai înţeles? Şi Carolina este fiica mea!
- Dacă o iubeşti trebuie să fii mai atent. - Despre ce tot vorbeşti?
- De incidentul de la supermarket. - lar începi cu asta?
Care se adaugă la porcăriile pe care le-ai făcut mereu.
Nu mă fă să mă repet. Deschide naibii uşa şi lasă-mă să intru.
Deschide uşa!
- Carolina! - Salută-I pe tata.
- Bună, fetiţa taţii. - Azi doarme afară...
Eram pe partea sudică, dar aveam un loc mai bun.
La un moment dat, văd liber între bariere şi mi-am spus:
"Mă duc pe acolo", dar cum am făcut-o, a venit un jandarm,
m-a bruscat şi mi-a spus că n-am ce să caut acolo.
- Te-a bruscat? - Da, m-a prins de braţ cu forţa.
- Aproape că mi I-a rupt. - Şi ce-ai făcut?
Am încercat să-i explic că am bilet
şi că-mi face rău...
dar nu m-a lăsat să termin de vorbit.
Întâi a strigat să tac din gură,
apoi m-a lovit în gură cu casca.
Şi ăsta-i rezultatul.
- Persoana care te-a lovit e aici? - Da.
Ai putea să-I indici?
Stă acolo.
Reamintesc Curţii că inculpatul nu este la prima abatere de acest gen.
Are mai mult de cinci procese pe rol pentru vătămare corporală gravă.
Poate a sosit momentul ca excesivitatea lui să fie atenuată.
Mazinga, nu numai că eşti naşpa, dar eşti şi surd pe deasupra!
- Nu m-ai auzit? - Avem doar un surd aici.
Oi fi eu surd, dar văd bine.
- la mai du-te naibii. - Da, domnule!
Parcă eşti bunicu' cu corpul ăsta. Uite aici!
- Ştii care e diferenţa dintre noi? - 300 grame de creier, Carletto.
Dietă, carbohidraţi, grăsimi şi proteine echilibrate de...
40-30-30.
Rezolvi o târfă, şi toate grăsimea dispare.
Acolo s-au dus gramele tale de creier!
N-ai decât să râzi, Nero, dar eu sunt în zona asta.
Bravo, atunci ia un sfat de la mine: rămâi acolo.
Ce este? Eşti îngrijorat de audieri?
Sunt nervos.
Eu şi Nero suntem martori, să ştii.
Trei poliţişti împotriva unui fan. Nu au prea multe.
Nu, ai dreptate.
Ce se întâmplă? Am doi copii!
Ăsta-i stil de-a arunca oamenii în stradă?
Hei, nu-mi răspunzi? Nu sunt invizibilă!
- Trebuie să plecaţi. - Eu nu mă mişc de-aici.
Ocupă-te de asta. Eu mă duc la etaj.
Aţi auzit ce v-a spus? Trebuie să plecaţi.
- N-are sens să-mi mai spui. - Domnule, vă rog!
Roagă-te Fecioarei Maria. E casa mea, aici rămân.
- Nu este casa dumneavoastră. - Ba da, este.
Toate lucrurile mele sunt aici, deci e casa mea.
- Ridică-te! - Dă-i drumul!
Acum.
Sunt lucrurile mele.
Ce faci? Sunt lucrurile mele!
Din moment ce acum sunt jos, acolo e casa ta.
Bobocule!
Cu tine vorbesc. Cum te numeşti?
- Ai un nume, nu? - Costantini Adriano.
Nu-ţi vei rezolva treaba atacând oamenii.
Să arunci oameni în stradă înseamnă că-ţi faci treaba?
Primăria îi dă afară,
Treaba noastră e să limităm daunele, şi tu aproape ai făcut câteva!
Dacă ataci o persoană, va izbucni o revoltă şi alţi 100 vor fi răniţi.
Dacă îi distrugi psihic, rezolvi problema
şi nimeni nu e rănit. Foloseşte asta şi asta şi vei avea rezultate.
Frumos discurs. Pot să plec?
- Pot să plec, domnule? - Du-te, du-te.
Nu vrea să priceapă. Las-o baltă.
Nu pot.
- Şi casa mamei tale? - E încă ocupată.
Ţi-ai găsit de lucru? Nu prea mai eşti pe-aici.
Adriano Costantini "durul"?
- Adriano Costantini şi atât. - Te-am poreclit eu aşa.
- Şi dacă nu-mi place? - E problema ta.
- Ăsta cine naiba mai e? - Calmează-te, Gabriele, e în regulă.
- Sigur? - Sigur.
- Ne mai vedem. - Salut.
Ce cauţi aici?
- Ce vrei? - Să-ţi fac o favoare.
- Şi anume? - Lucrezi într-o echipă.
Trebuie să fraternizezi cu ea.
- Să fraternizez? - Cu cei mai în vârstă.
Nu-ţi fă griji, te întorci până la miezul nopţii... Cenuşăreaso.
El e Carletto.
Vrei să-i spui ceva?
Îmi spui unde mergem?
Altceva nu mai am de zis.
- Deschide. - Ştiam eu c-am uitat ceva.
- Asta te va învăţa să fii un dur. - Nenorociţilor!
Deschide uşa asta!
- la o bere. - O să faci burtă de la ea.
- Bea. - Eşti nebun?
După asta trebuie să mănânc juma' de kil de broccoli şi fasole.
Ţi-am spus, 40-30-30.
- Te-am auzit. Acum bea berea. - Nu, tu nu înţelegi.
- Mă simt foarte bine aşa. - Da, văd.
Ce-i cu liniştea asta?
"Adriano Costantini şi atât", mă auzi?
- Deschide-o. - Mai aşteaptă puţin.
- Dacă se sufocă? - Se preface.
Calmează-te.
Asta numeşti tu fraternizare?
- Voiam să vedem cum gândeşti. - Altă predică?
Nu mai eşti golan acum, eşti jandarm
- Porţi o uniformă. - Un jandarm îşi ascultă comandantul.
Mi-au spus-o de o sută de ori la Academie.
Nu înţelegi absolut nimic. El nu este comandantul tău,
este fratele tău, cel care te învaţă să supravieţuieşti.
Te înşeli, sunt unicul lui fiu.
Terminaţi cu prostiile, băieţi.
Un jandarm n-are valoare singur. Are valoare doar într-o echipă.
Ori eşti cu echipa, ori nu eşti nimic.
Acum faci parte dintr-o echipă.
Bun, vreau să te enervez să fii pregătit duminică pe stadion.
Ne bazăm pe tine.
Cine naiba conduce? Eu nu.
Nenorociţii de jandarmi...
Nu te uita în jos, priveşte-i în ochi.
Nu e nimic grav.
Mă auzi? Nu e nimic grav.
la-ţi mâinile de pe mine!
Ridică-te.
Desfă haina.
Nimic.
Haide!
Desfă haina.
Stai jos.
- Tu! Ridică-te. - Nu.
Tu ai o insignă, eu am un bilet.
- În picioare. - Am spus nu.
Lasă bastonul şi lasă-I în pace!
Rahatule, îl răneşti!
Ce naiba faci?
- A vrut să-mi ia bastonul. - Rahat pe băţ!
Gura, e rândul meu acum. Aşteaptă afară.
Gura. Desfă haina şi taci.
la să te văd. Te cunosc? Ai cazier?
- N-am cazier. - Dă-mi actele de identitate.
Ascultă-mă.
Individul ăla ţi-a luat bastonul şi te-a pocnit în faţă.
Când ai ripostat, ai dat vreo două lovituri.
Nero şi cu mine vom spune că am văzut, dar n-am putut ajunge la timp.
Asta-i toată povestea.
Trebuie să mint?
Acum nu mai trebuie.
O lovitură te poate ucide...
Tu ce naiba vrei? Stai jos.
Rahat.
Ai aflat cine ne-a făcut "cadoul"?
N-au fost Napolitanii, n-am găsit nimic.
Şi ce rezolvă asta?
A fost înjunghiat.
- Bună seara. - Bună seara.
Am reuşit să-ţi coasem ligamentele, şi cu terapie adecvată
vei putea să umbli fără probleme.
Dar la lucru mă pot întoarce?
Nu ştiu încă, a fost o leziune serioasă,
- Ai puţină răbdare. - Tocmai asta n-am.
- N-ai încotro. O seară bună. - La revedere.
Gândeşte-te la recuperare, nu la servici.
Are dreptate.
Gândeşte-te la asta.
Am să-i găsesc pe indivizi, îţi promit.
Împreună ne vom ocupa de ei.
Salut, Mazinga.
Crezi că n-am auzit ce-a spus?
Giancarlo?
Are telefonul închis.
Bună, Elisa. Asigură-te că părinţii parchează în zona corectă, nu...
- Nu pe pasarelă, ştiu. - Fă-o sau maşinile nu se mişcă.
- Aici nu e şcoala publică. - Bine, domnule doctor.
Este important.
- E doctor sau ce? - Habar n-am, care-i diferenţa?
- Ce slujbă de rahat ai. - Uite cine vorbeşte.
Ce faci? Nu mânca. Ăsta-i un multibloc de grăsimi.
Deschide pentru doamna.
Las-o baltă, cu salariul tău n-ai putea să-i plăteşti nici benzina.
Ştii ce se predă în şcoala asta?
Ce e? Te enervează că eşti închis aici?
N-ar trebui? Asta ne doream când eram copii?
Eu am vrut să văd doar echipa de la Roma.
Acum poţi intra gratis pe stadion.
- Cum se simte Mazinga? - Încă se reface.
Vărul tău mai pierde vremea cu golanii?
- Vărul meu e un gunoi. - De asta te-am întrebat.
Bine.
Am să văd dacă ştie ceva.
Nu înţeleg, mă dă afară şi tot ea are dreptate?
Dle avocat, nu semnez nimic. Nimic.
Gândeşte-te ca şi ăia sunt colegi.
Mi-aş dori să ajungă într-o zi la Unitate...
Costantini, care-i diferenţa dintre tine şi ei?
- Bastonul? - Nu mai fă pe durul.
De ce te-ai făcut poliţist?
Şi de ce tocmai jandarm?
Nici tu nu ştii?
Foloseşte-ţi creierul, poate îmi dai răspunsul.
Scoateţi mâinile din buzunare, şi staţi locului dacă puteţi.
Pune-ţi bereta.
Dacă voi nu respectaţi uniforma, cum vreţi s-o facă alţii?
Deci? Ce-a zis vărul tău?
A zis că romanii s-au infiltrat între napolitani.
Ei ţi-au făcut asta.
Acum trebuie doar să-i găsesc.
Şi când îi vei găsi?
Cum adică?
Dacă-ţi faci griji de picior, să ştii că te vei face bine.
De unde ştii tu? Eşti un rahat de jandarm,
nu eşti doctor.
Te doare piciorul? Îmi pare rău.
Sunt chestii trecătoare,
doar noi rămânem la fel.
Însănătoşire grabnică.
Custodie comună pentru fiica voastră.
Pensie alimentară de 500 de euro pe lună.
Şi casa rămâne soţiei dumneavoastră. Aveţi întrebări?
Dacă nu mai este nimic, vă rog să semnaţi.
- Vă rog, nu ne daţi afară. - Ridică-te.
Nu ne alungaţi! Vă rog!
- Fac ce vrei tu. - Trebuie să vă ridicaţi.
- Fac ce vrei tu! - Am înţeles, gata.
Ia mai du-te naibii.
Calmează-te. Problemele personale rămân acasă.
E totul în regulă? Nu s-a întâmplat nimic.
Ridică-te, te rog.
Urmărim numărul de voturi din al doilea tur de scrutin
din această primăvara a alegerilor
cu ceva noutăţi importante...
Bună ziua.
- Îl caut pe Enrico Mancini. - Este în biroul său.
Adriano! Vino aici.
- Ce mai faci? - Bine, tu?
Îmi cer scuze pentru deranj, dar suntem în plină campanie electorală.
Unde-ai dispărut?
Secţia are nevoie de oameni ca tine.
Am intrat în poliţie, departamentul de jandarmi.
Serios? Cum aşa?
Ţi se potriveşte, întotdeauna ai dat pumni grei!
De ce ai vrut să mă vezi?
Primăria vrea s-o evacueze pe mama.
Practic, au aruncat-o în stradă şi nu are unde să se ducă.
Ar avea un loc unde să meargă.
I-au repartizat o casă naţională
dar este ocupată ilegal.
Tu crezi că viitorul primar îi va evacua?
În curând îl vor vota.
De asta te-am sunat... Ai putea să mă ajuţi.
Să te ajut?
Tu nu-mi ceri o favoare,
tu revendici un drept,
dreptul mamei tale de-a avea casa ei.
Sunt vremuri noi, oamenii sunt obosiţi, vor securitate
vor să fie stăpâni în casele lor.
De data asta vom câştiga şi cu noul primar
nu mai trebuie să ceri favoruri nimănui.
Am vorbit cu Santini, şeful de personal.
Nici nu ştiu dacă piciorul se va reface, Maria!
Vei continua să fii jandarm?
Ţi-e ruşine că sunt jandarm? Şi tu eşti poliţistă.
De asta îţi spun. Nu e nevoie să fii pe stradă
- ca să fii un bun poliţist. - Şi unde ar trebui să fiu?
- Pe un scaun cald într-un birou? - Poate că e un scaun cald...
- Dar măcar încerc să-mi cresc fiul. - Adică?
Nici măcar n-ai văzut că nu mai e pe-aici.
Asta-i ceva nou? N-a venit deloc de când sunt aici.
De câteva zile n-a mai venit nici acasă.
- Cum adică? Şi unde doarme? - Nu ştiu.
DETESTAŢI ŞI MÂNDRI
STOP IMIGRANŢILOR ITALIA PENTRU ITALIENI
Distracţia s-a terminat, plecăm acasă.
De mâine te întorci la şcoală.
Ia-ţi mâinile de pe el.
- Cine naiba te crezi? - Cine eşti?
E jandarm.
- Ăla care bate oamenii la meci? - Pot să vă bat şi aici.
Ieşi afară, aici e casa noastră, poliţiştii nu sunt bineveniţi.
- Ce, nu-ţi place faţa mea? - Nu-mi plac slugile ca tine.
În loc să-i apăraţi pe italieni, vă bateţi cu copiii pe stadioane.
Şi tu îi aperi pe italieni?
O adunătură de capete rase care chiţăie ca maimuţele?
Nu, eu îţi fac treaba.
Mă asigur că nu se transformă într-o moschee.
Asta-i casa noastră, şi dacă nu eşti italian,
dacă nu ne respecţi cultura, mai bine te duci acasă.
M-ai convins. De fapt, chiar plecam acasă.
Eu rămân aici.
L-ai auzit?
Acum pleacă, nu eşti în locul potrivit.
Slugă!
- Salut, Cobra. - Încă nu te-au expulzat?
Nu se mai nasc nemernici ca mine.
- Şi el? - E în locul lui Mazinga câteva zile.
- Adriano, ţi-l prezint pe Mustafŕ. - Încântat.
E puţin cam negru, dar... şi el e fratele nostru.
li înveţi regulile?
N-am să spun că eşti poliţist, pentru că munca la negru e ilegală.
Dacă văd ceva neobişnuit, îl anunţ imediat.
Fără agitaţie.
Nu-ţi fă griji, e un copil bun.
O aduc înapoi până diseară.
Să fi cuminte.
- Sigur vrei îngheţată? - Da.
- Atunci de ce n-o mănânci? - O aştept pe mama.
Eu cred că te plictiseşti.
- Te-ai plictisit, nu? - Puţin.
Carolina, vrei să vezi unde lucrează tata?
Da.
Vrei?
Precis?
Hei... prietene!
- Îmi dai o ţigară? - Nu fumez.
Atunci dă-mi nişte bani să-mi cumpăr ţigări.
Dă-mi nişte bani, nişte monezi pentru ţigări.
Îmi dai nişte bani?
Eşti surd? În afară de faptul că eşti negru?
Negrule, dă-mi nişte bani să-mi cumpăr ţigări.
Te duci acasă, nu? Câteva monezi!
Să-mi cumpăr ţigări.
Hai, negrule, nişte bănuţi, pe urmă poţi să pleci.
Mersi, negrule.
Cobra l-a făcut, amicul lui tata, ţi-l aminteşti?
Se pricepe să deseneze, nu?
Aşa se îmbracă tata când merge la muncă.
Ce vrei? Nu pot acum.
Sunt cu Carolina, cum să fac? Nu pot.
Bine, am înţeles, vin.
Sicilianule...
Te pricepi la copii? O las cu tine o oră.
Tu eşti mai tânăr şi vezi mai bine. Scrie cumva toaletă aici?
- Nu cred. - De ce cretinul ăsta urinează aici?
- Cu tine vorbeşte. - Ce-ai acolo?
- Dacă fac eu unde se joacă copiii tăi? - Ce naiba vrei?
- Hai, curăţă parcul. - Eu?
Am spus să cureţi parcul.
- Hai, hai. - Bine, bine.
Curăţă aici şi pe urmă cară-te naibii la tine în ţară.
A mai rămas acolo.
Acolo e un capac, nu l-ai văzut?
Ai grijă că mâine mă întorc.
- Fă-l oglindă! - Oglindă!
Dacă mâine eşti aici, îţi trag un şut de nu te mai întorci.
Trebuie s-o iau eu?
Te plângi cumva?
Îşi cumpără bilete pentru casă.
Stăpâni la noi acasă, la naiba!
Dacă dai doi afară, se întorc o sută.
- Mai bine doi decât nimic. - Vrei să-i baţi pe toţi?
Da, pe toţi.
Când aţi făcut poza asta?
Când ai început tu să te masturbezi.
În Genova, la summitul G8 în 2001, eram în 7.
- Şapte ce? - Unitatea 7.
O echipă de 70 de oameni,
fraţi care aveau un singur ideal: să curăţăm rahatul din Italia.
- Italia, nu doi beţivi din parc. - Iar începi?
De ce, nu-i aşa?
Dacă politicienii nu ne-ar fi tras-o,
cu povestea aia cu G8 de la şcoala Diaz,
ţara asta ar fi fost altfel acum.
Când un beţiv sau un rahat de golan te insultă,
insultă statul şi tu ar trebui să-l arestezi.
Ce vă învaţă acum la cursul de ordine publică?
- Trebuie să fi atacat ca să intervii. - Înţelegi?
Te învaţă să pleci capul, să respecţi toţi rahaţii.
- De asta am plecat. - De ce nu zici adevărul?
O piatră ţi-a spart timpanul la meciul Roma-Inter,
şi tu ai spart vreo două căpăţâni şi ţi-ai atacat superiorul.
Nu tu ai plecat, ei te-au dat afară.
Gata cu dieta?
Ce s-a întâmplat de fapt la şcoala Diaz?
Cea mai mare porcărie din viaţa noastră.
A fost un masacru.
Vin imediat.
- Să-mi bag picioarele! - Ce e?
Am lăsat-o pe Carolina la cazarmă.
Ce e? Tot dezastrul de la G8?
Nu.
Îmi pare rău că n-ai fost azi acolo.
Chiar nu-mi pasă.
Am altele pe cap.
Ce vrei?
Te-ai gândit vreodată să renunţi?
Să renunţ? Niciodată.
Ia spune-mi...
Cât te-ai distrat azi?
Cât de mult ţi-a plăcut să faci curat în parc?
- Mult. - Şi atunci?
Tu ai renunţa?
Nu.
Vrei să-ţi arăt ceva?
Acolo...
La etajul 3, unde sunt bicicletele.
Care-i apartamentul maică-tii?
De unde naiba e ăsta?
Vrei să-l întrebăm?
- Cine e? - Tu eşti, Rami?
Da, cine e?
Auzi... mă întrebam...
Numele ăsta, Ramir, de unde eşti?
Cine eşti? Ce vrei?
Fii politicos, nu răspunde la o întrebare cu altă întrebare.
Aşa procedăm aici. În ţara ta nu-i aşa?
Vorbeşte cu nevastă-sa, e şi Rămână acolo.
Dă-mi-o pe nevastă-ta, needucatule!
Pe mă-ta.
Dacă nu încetezi, chem poliţia.
Îţi dau nişte veşti proaste, Rami.
Eu sunt de la poliţie.
De unde eşti?
- De unde eşti? - Din Tunisia.
- De cât timp eşti în Italia? - De un an.
Ai o slujbă legală? Ai permis de şedere?
- Ce vrei de la mine? - Nu munceşti legal,
nu ai permis de şedere, deci nu poţi locui aici.
Corect?
- Corect? - N-am făcut nimic rău.
Vrei să rămâi în Italia sau nu?
Nu.
- Mai eşti acolo? - Sunt aici, da.
Mergeţi la culcare, e târziu. Scuzele mele soţiei.
Să mergem.
Prietenul tău, politicianul, o să se ocupe de asta, nu?
Îţi jefuieşti propria casă?
Dă-i drumul, oricum nu valorează nimic, nu-i aşa?
Ca şi taică-tu.
Ştii ce fac eu zi şi noapte să-ţi ofer un viitor?
Stau în mijlocul străzii, sunt lovit cu pietre, sunt scuipat şi insultat
în cel mai bun caz. În cel mai rău, sunt înjunghiat!
Termină! Nu faci asta pentru mine, o faci că-ţi place.
Îţi place să te joci de-a războiul, să omori oamenii în bătaie.
Vrei să mă loveşti? Hai, loveşte-mă.
Ia-ţi boarfele şi ieşi afară.
Du-te-n mă-ta, pleacă.
Dl Sartoni a spus că i-am spart doi dinţi fără motiv.
El nu făcea nimic, şi se pare că îl credeţi.
Probele sunt împotriva ta.
Credeţi că-mi place să lovesc oamenii?
Că mă distrez?
Vă înşelaţi.
Înainte să decideţi cine e vinovat şi cine nu,
ar trebui să vă întrebaţi cum funcţionează munca jandarmilor.
În fiecare duminică, ne confruntăm cu oameni ca Sartoni,
care, în toane bune, te scuipă,
dar când sunt nervoşi, aruncă cu de toate în tine.
Un bun jandarm trebuie să stea pe loc, nemişcat,
protejându-se cu scutul din dotare.
Apoi, când oamenii se enervează rău de tot,
atunci şi numai atunci,
dacă suntem autorizaţi, ne putem apăra.
În acel moment, te trezeşti în mijlocul unei bătălii.
Singurul lucru la care te gândeşti, e să ajungi viu acasă.
Poţi s-o faci într-un singur fel. Să ai capul limpede.
Dar în acele momente, când inima îţi sparge pieptul,
când adrenalina ţâşneşte, când simţi că-ţi explodează capul,
nu mai auzi nimic...
Îi ai doar pe fraţii tăi lângă tine.
Doar pe fraţii tăi poţi conta. Doar pe ei.
Asta se întâmplă duminica la stadion.
O bulină neagră pentru fotbalul sicilian.
Totul s-a întâmplat în ultimele minute
celui de-al 40-lea derby dintre Catania-Palermo.
Confruntări violente au izbucnit în afara stadionului
care s-au succedat cu moartea unui ofiţer de poliţie.
Chestorul Filippo Răciţi care a fost lovit în faţă
de o grenadă artizanală, a fost dus de urgenţă la spitalul Garibaldi
unde a decedat. Din nefericire, cu câteva minute în urmă am aflat
că un alt poliţist de la sediul de poliţie din Catania
se zbate între viaţă şi moarte chiar în acest moment...
Un coleg e mort. Un frate.
Acum nu e timpul să plângem, e timpul să ne enervăm.
Nervoşi, ne vom duce mâine la Ministerul de Interne,
să stăm de vorbă cu ministrul, să-i spunem că murind ca şi câinii
nu mai e în regulă!
Să meargă el pe străzi să fie omorât.
Este dreptul nostru. Lasă-ne să intrăm.
Mai bine vă întoarceţi şi nimeni nu va fi rănit.
N-ai înţeles, dacă dau ordin, mătură podeaua cu tine.
Crezi că eşti singurul nervos din cauza unui coleg mort?
Lasă-ne să vorbim cu ministrul!
Dacă ne e bine la toţi, ţi-e bine şi ţie.
Noi suntem poliţişti, nu merge aşa.
Cum merge? Să stăm să vedem cum ne mor colegii în stradă?
Ofiţer, ai grijă cum vorbeşti.
Ce-ar trebui să facem?
Înfiinţaţi o delegaţie şi puteţi vorbi cu superiorii.
Doi dintre noi vom merge sus, unde vom fi ascultaţi!
Un coleg a murit, şi nimănui nu-i pasă.
Se uită la tine, dau din cap şi fac promisiuni.
La ce te aşteptai?
Că un poliţist mort va schimba lucrurile?
Ştii ceva? Sunt sătul de ministru,
de fiu-meu, de slujba asta,
de afurisitul ăsta de picior care nu-şi mai revine.
Doctorul mi-a spus că voi şchiopăta tot restul vieţii.
- Ce vrei să spui? - Exact ce-am spus.
- Ce este? - O hotărâre judecătorească
care-ţi suspendă dreptul de a-ţi vizita fiica.
Dar am semnat actele de divorţ şi au spus că pot s-o văd.
Ei spun că ai abandonat-o.
Am lăsat-o la cazarmă poliţiei,
cel mai sigur loc din lume.
Ce trebuie să facă un tată să aibă drepturi?
Fiica mea de 8 ani, are dreptul la un tată.
Aşa spune legea. Şi un tată are dreptul să-şi vadă fiica.
Aşa spune legea. Doar dacă nu e un criminal şi eu nu sunt.
Sunt poliţist, slujitor al Statului,
Plătit pentru a apăra drepturile tuturor. Drepturile mele cine le apară?
În calitate de tată, nu mai am drepturi
mi le-aţi luat pe toate ca pe ale unui criminal.
De fapt, mai rău. Când oamenii vin aici,
şi vor să vă atace pentru că le furaţi tot,
atunci ştiţi să mă chemaţi, să vă apăr fundurile,
să vă apăr drepturile de oamenii care v-au votat!
Dar să-mi văd fiica, nu.
Pentru că atunci nu mai sunt poliţist, sunt un infractor.
Aşa ceva nu se poate.
Ori sunt bun tot timpul, ori deloc.
Şi dacă nu sunt bun, puteţi să vă luaţi uniforma înapoi.
Îmbracă-te şi pleacă.
Obligă-mă.
Ia-ţi mâinile de pe mine sau îţi fac praf costumul.
Ieri seară, puţin după ora 8,
Giovanna Reggiani a fost atacată în timp ce mergea pe stradă...
Giovanna Reggiani mergea pe aici în fiecare seară
şi aici este locul în care a fost agresată şi violată de un tânăr român
provenind dintr-o tabără ilegală de ţigani, aflată la 100 m depărtare.
O tabără de ţigani pe care Primăria a promis că o desfiinţează.
Candidatul la Consiliu, Enrico Mancini, a declarat
că Primăria a demarat deja toate procedurile de evacuare.
Este timpul ca statul să se gândească serios
la mărginaşii români.
Ne aflăm în faţa închisorii Regina Coeli,
unde tocmai a sosit avocatul apărării, Romulus Mailat,
Un român în vârstă de 24 de ani...
Nemernic de rahat! Trebuie să mori.
Ascultaţi-mă cu atenţie!
Avem ordin să demolăm tabăra de ţigani ai ucigaşului lui Reggiani. Pregătiţi-vă.
Fără probleme, Cobra.
Îi apăraţi pe ei în loc să ne protejaţi pe noi?
Ar trebui să-i expulzaţi din ţară.
Uitaţi-vă acolo, nu ajută la nimic, clovnilor!
Clovni? Dă-te înapoi.
Ai venit să vezi spectacolul?
Ai uitat cum se menţine ordinea?
Cheamă oamenii de peste tot, furia creşte.
Dacă nu faceţi ceva cu românii ăştia, o să se dezlănţuie iadul.
- Cine zice? - Cei care s-au săturat.
Cei ca tine, ca mine, ca ei!
Nu ţipa, te aud.
Românii ăştia fac ce vor ei.
Trebuie să-i facem să înţeleagă că asta-i casa noastră.
- E casa noastră! - Aşa este, e casa noastră!
Doamnă, un euro, vă rog, un euro pentru un sandviş.
Nu mi-a plăcut deloc show-ul tău din faţa Parlamentului.
Articolul 48? Nu sunt nebun.
Asta va decide psihologul.
Pentru moment, eşti suspendat.
Poţi pleca.
Dacă vreţi să dansaţi, pot să vă ajut eu.
- Ce cauţi aici? - Te deranjez cumva?
Ce naiba se uită ăsta la mine? Ţi-am stricat petrecerea?
Zici că stai acasă cu fata, dar ţi-o tragi cu ăsta aici?
- Ce tot spui? - Vrei să i-o tragi neveste-mii, Cuba?
- Ce tot spui? Te înşeli. - Nu mă înşel deloc.
Ce crezi că faci? Eu lucrez aici.
Vrei să fiu concediată? Vrei să te răzbuni?
Nu te lua de mine, ia-te de tine, Fabio.
Uită-te la tine, te porţi ca un descreierat.
Aşa te simţi important, te simţi stăpânul lumii!
Cum spuneţi voi? "Stăpâni la noi acasă".
Dar asta-i nu-i casa ta, şi tu nu eşti nebun.
eşti doar un biet nenorocit.
Am făcut-o de oaie. Am făcut-o de oaie.
Câştigi 1400 euro pe lună, cu suplimentare ajungi la 1800,
mai faci câteva servicii în afara programului şi ajungi la 2000.
Te duci în Cuba ca un domn,
cunoşti o fată la discotecă, îi spui că eşti bogat
Ea se îndrăgosteşte de tine, te însori cu ea,
dar când te întorci tot 2000 pe lună câştigi.
Mai bine nu-i mai spui.
Te întorci să fi un poliţist de rahat, dar cu o târfă cubaneză.
Dar n-ar trebui să faceţi copii.
Ce vrei să faci?
Nero e un frate.
Fraţii fac greşeli, dar nu-i abandonezi.
- Şi-a pocnit nevasta! - Nu-ţi abandonezi fraţii.
Niciodată.
- Ai fost la un doctor? - Pentru ce ai venit?
- Să îndrept lucrurile. - Nu mai pot fi îndreptate.
Miriam, Nero a greşit, dar...
...ar trebui să rezolvaţi între voi... Fără intermediar.
Staţi de vorbă şi lucrurile vor reveni la normal.
O spun pentru binele tău, şi în special pentru binele fiicei tale.
Cine eşti tu să vorbeşti de binele fiicei mele?
Te interesează că amicul tău să nu ajungă în puşcărie fiindcă m-a lovit.
În puşcărie e locul lui.
Nero are deja probleme. Dacă-l denunţi, îşi pierde slujba!
Cine o va mai întreţine pe fiica ta?
Te-ai gândit la asta?
Te foloseşti de fiica mea să-i salvezi fundul.
Eşti la fel ca el. Pleacă.
La ce te uiţi?
Aţi înţeles, doamnă? Scuze, mai mult nu pot face.
Pentru moment, Primăria v-a dat o cameră la hotel. Nu este mult, dar...
Păstrează-ţi actul de caritate.
Lasă alea jos. Lasă-le naibii jos!
Ai grijă, te pot denunţa pentru abuz verbal împotriva unui oficial.
Intră judecătorul.
Potrivit articolului 530.2 din Codul de procedură Penală...
Achitat!
Noua mea adresă.
Poate îţi trebuie când vei veni să-mi ceri votul.
Îmi pare rău, am nevoie de timp.
Ai nevoie de timp? Mama locuieşte într-o pivniţă de 35 m˛
pentru 700 de euro pe lună. Doar atât ne putem permite.
Nu e vorba numai de mama ta. Sunt o mulţime de oameni.
Este o problemă complicată...
Un drept e un drept, nu-i nimic aşa de complicat.
Mama are dreptul la casa aia, dar nu se poate muta acolo
fiindcă statul şi-a pierdut respectul pentru el, pentru legi, pentru drepturi,
pentru că este guvernat de nişte rahaţi ca tine.
Acum am înţeles de ce eşti jandarm: Pentru că eşti un idiot.
Doar un idiot poate fi jandarm.
Cheamă acum poliţia, tâmpitule.
- Eşti sigur? - Cel care l-a înjunghiat pe Mazinga
- e acolo sigur. - De ce nu merg Forţele Speciale?
Care-i problema? Sunt acolo, mergem să-i luăm, sunt ai noştri.
- Să chemăm colegii. - Ce colegi?
Să-i lăsăm pe ei.
Mergem după ei şi pe urmă îi chemăm pe colegi.
Ce facem?
Mergem.
- Mergem după ei. - Ce naiba.
Dacă nu vrei să vii, poţi să te duci acasă.
Încetează.
Vin jandarmii, nenorociţilor...
- Terminaţi odată. - Nu-ţi plac versurile sau muzica?
Stai!
Erau ascunse în baie.
E plin de cuţite.
Mai era şi asta.
Ei s-au infiltrat între albanezi la supermarket.
Du-ţi băiatul acasă.
Spune-i să uite ce-a văzut pentru totdeauna.
Eu îi resetez memoria lui.
Dacă scot vreun cuvânt, geanta ajunge la magistrat.
- Cheamă Forţele Speciale. - Nu azi.
- Fă-o. - Am spus nu, ziua se termină aici.
Se termină aici? Noi suntem poliţia.
Sau discursurile sunt valabile doar pentru alţii?
- Tipul e fiul unui frate. - E un rahat.
El şi prietenii lui l-au înjunghiat pe fratele nostru la stadion.
- Sau ai uitat? - Ziua se încheie aici.
- E limpede? - Nu, nu e.
- Şi nici corect nu e. - Vrei să chemi poliţia? Fă-o.
Fă-o şi gata.
Eu nu bag un frate în probleme,
nici măcar atunci când îi zdrobeşte faţa unuia de un tren.
Du-te acasă, fă un duş.
Şi uită tot, pentru că nu s-a întâmplat nimic azi.
Nu s-a întâmplat nimic.
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Îmi spui ce s-a întâmplat?
Nimic... Nu s-a întâmplat nimic!
Ascunde geanta asta, e poliţa noastră de viaţă.
- O viaţă de rahat. - Cum zici tu.
Pune geanta asta deoparte.
Pleacă sau chem ajutoare.
Aseară aproape că i-am spart capul lui Giancarlo, fiul lui Mazinga.
Am vrut să-l măcelăresc,
pentru că el şi prietenii lui l-au înjunghiat pe taică-su.
Prietenii lui i-au înjunghiat tatăl
şi eu am vrut să-i omor fiul.
Ce vrei de la mine?
Lasă-mă s-o văd pe Carolina.
Te rog...
E singurul lucru bun pe care-l am.
Te rog.
- Bună ziua. - Intră.
De ce ai vrut să mă vezi?
Ce-i asta?
Atac deosebit de grav? E o glumă?
Pot să ştiu ce vreţi de la el?
Este acuzat de uciderea a trei albanezi.
Şi asta e pentru tine.
Cinci minute şi pleci. Doar pentru că suntem colegi.
Mulţumesc.
Ascultă-mă... când te întreabă judecătorul, negi totul.
Confruntările de la stadion, agresiunea albanezilor...
Nu ştii nimic, n-ai făcut nimic.
Ai înţeles? Auzi ce-ţi spun?
Da, vrei să zic că n-am fost acolo,
dar am fost şi vreau să ştii că am făcut ce trebuia.
- Ce tot spui? - Am făcut ce-a trebuit!
Indivizii ăştia ne fură slujbele, violează şi ucid.
Cineva trebuie să se ocupe de ei, devreme ce amicii tăi n-o fac.
Şi o faceţi voi? Asta spui?
Ţi-e frică că dacă spun adevărul, vei fi implicat în asta?
Deja sunt implicat.
Am fost implicat toată viaţa mea.
Ai şaisprezece ani...
Nu te distruge, Giancarlo, nu-ţi distruge viaţa.
Cât timp eşti sub investigaţie, e cel mai bun lucru.
E spre binele tău.
Eşti turnător.
Te ascunzi?
Bravo ţie. N-ar trebui să-ţi fie teamă.
Nimeni nu vrea să-şi murdărească mâinile cu unul ca tine.
Ştii de ce? Pentru că valorezi mai puţin decât urina asta.
- Şi tu cât valorezi? - Ai tupeul să deschizi gura?
Nero şi Mazinga sunt arşi din cauza ta. Vor fi suspendaţi
şi apoi vor fi acuzaţi. Eşti un trădător.
Şi voi ce sunteţi? Poliţişti?
Jandarmi care urinează şi scuipă pe uniformă,
de fiecare dată când acoperiţi spatele cui vă convine.
Nu, nu eşti un rahat, eşti un nimic.
Data viitoare când te văd, jur că te omor.
Voiam o slujbă onestă, şi să fiu poliţist este o slujbă onestă.
De asta am intrat în poliţie.
N-a fost un accident, poliţistul a tras să ucidă, aţi înţeles?
Toţi din Roma îl cunoşteam pe Gabriele, era un băiat bun.
Era unul de-al nostru, un frate şi poliţiştii l-au omorât.
Îmi spuneţi de ce când a murit Răciţi aţi suspendat campionatul
Dar astăzi, campionatul continuă. Unde-i dreptatea?
Nu există.
Un băiat de 28 de ani nu valorează cât un poliţist.
- Bună ziua. - O duminică de neuitat.
Un tânăr de 26 ani, Gabriele Sandri, a fost ucis în această dimineaţă
într-un refugiu, pe autostrada A1 în apropiere de Arezzo.
Victima este un fan al echipei Lazio,
care a fost doborât de un glonţ tras de un poliţist.
Numele său este Gabriele Sandri. Despre această tragică greşeală
a vorbit în această după-amiază, Şeful Poliţiei din Arezzo.
Dăm legătura la refugiu, la corespondentul nostru...
Pregătiţi-vă, în seara asta dansăm.
Carletto, ce este?
Se organizează. Fanii Romei, fanii Lazio, capetele rase,
toţi se adună să vină după voi.
Şi-au dat întâlnire la stadion.
Vor să-l omoare pe poliţist. Ochi pentru ochi.
Suntem aici.
Du-te naibii, vor un mort!
Salut.
- Toată lumea afară, plecăm imediat. - Au anulat meciul.
Dar nu şi sarcina voastră. Haideţi, mişcaţi-vă fundurile.
Dle inspector, nu trimite doar băieţii, nu va fi suficient.
Vrei să trimit armata?
Rahaţii ăia se organizează,
Sunt mii, sunt furioşi. Suntem prea puţini.
- Astea sunt ordinele. - Ordine de rahat.
Obţine promovarea, şi poţi da tu ordinele.
Deci n-ai înţeles nimic.
Politicienii ne vor pielea, vor ca un alt Raciti
să facă oamenii să uite că un idiot în uniformă a greşit.
Preferi să fii eliberat din funcţie?
Toată treaba e un rahat.
Trebuie să-mi iau lucrurile personale.
Acum mă simt mai bine. Un infirm şi un nebun îmi acoperă spatele.
Cum se numea şcoala aia din Genova?
Pun pariu că în seara asta vom plăti pentru ea.
Uite-i că vin!
Traducerea:CAMY