Нью-Йорк
Майбутнє.
Темний, спустошений світ.
Світ війни, страждань, втрат
з обох сторін.
Серед мутантів і людей, які насмілилися їм допомогти.
Битви з ворогом, здолати якого нам не під силу.
Чи приречені ми йти цією дорогою?
Приречені на самознищення, як багато видів істот до нас?
Чи зможемо ми еволюціонувати настільки швидко, щоб змінитися?
Щоб змінити свою долю?
Чи дійсно майбутнє викарбуване в камені?
ЛЮДИ ІКС: ДНІ МИНУЛОГО МАЙБУТНЬОГО
Москва
Вони тут!
Часу більше нема.
Вартові!
Санспоте!
Ходімо.
Тікай!
Давай!
Блінк! Ні!
Запізнилися, покидьки.
Не рухайся, ти, потворо-мутант!
Ні!
Лягти на землю, руки за голову!
Нас залишилося так мало.
Професоре?
Я їх знайшов.
Китай
Професоре!
- Боббі. - Привіт, Шторм.
Привіт, малий.
Професоре, ви таки приїхали.
Коли б Вартові не напали, Ворпат їх помітить,
тоді я відправлю Бішопа назад, щоб ми завчасно знали про напад.
Блінк проведе розвідку наступного місця,
і ми підемо, а вони навіть не знатимуть, що ми там були.
Бо ми там ніколи й не були.
Тобто як це ви там не були?
Вона відправить Бішопа на кілька днів назад у часі, щоб попередити
про майбутню атаку.
То вона відправляє Бішопа назад у часі?
Ні, тільки його свідомість, у нього ж, тільки молодшого.
У його молодше тіло.
Ого.
А що, може вийти, Чарльзе.
Що може вийти?
Програму Вартових першим придумав д-р Болівар Траск.
На початку 70-их він був одним із кращих у світі розробників зброї.
Але потай він почав експериментувати з мутантами,
використовуючи їхні сили для живлення власних досліджень.
Надзвичайно.
Одна мутантка з'ясувала, чим він займався.
Мутантка, яка вміла перетворюватися на кого завгодно.
Містик.
Я знав її як Рейвен.
Ми познайомилися ще дітьми, разом виросли.
Вона була мені як сестра.
Я намагався їй допомогти,
але тільки відштовхнув її цим.
Вона полювала за Траском по всьому світу.
І на Паризькій мирній угоді у 1973 році, після війни у В'єтнамі
вона знайшла Траска
і вбила його.
Тоді вона вбила вперше.
Але не востаннє.
Та вбивство Траска не привело до очікуваного нею результату.
Воно лише переконало уряд у тому, що їм потрібна ця програма.
Того дня її схопили,
катували, ставили над нею експерименти.
У її ДНК знайшли секрети її вміння перетворюватися.
Це дало їм потрібний ключ
для створення зброї, яка підлаштовувалася під усі сили мутантів.
Не минуло й 50 років,
як було створено ці машини,
які знищили так багато наших.
Але все почалося того дня у 1973 році,
у день, коли вона вбила вперше.
У день, коли вона справді стала
Містик.
Ви хочете повернутися в той день.
Якщо я зможу її знайти, перешкодити вбивству,
не допустити її ув'язнення,
то ми зможемо не допустити самого народження Вартових.
І закінчити цю війну ще до її початку.
Я можу послати когось у час, який минув пару тижнів тому.
Може, місяць.
А ви говорите про повернення назад на десятки років.
У вас найпотужніший розум у світі, професоре,
але він може сягати лише певної точки, доки не надірветься.
Вас рознесе на шматки. Вибачайте.
Таку подорож не переживе ніхто.
Що, як чийсь розум може відновлюватися?
Що, як хтось уміє заживати відразу, як тільки його рознесе на шматки?
Гаразд, розходимося.
Займіть свої місця.
Отже, я прийду до тями у своєму молодшому тілі, бозна-де.
Що далі?
Підеш до мене додому й знайдеш мене.
Переконаєш мене у всьому цьому.
А просто прочитати мої думки ви не зможете?
У 1973 році я ще не мав своїх здібностей.
Лоане, ти мусиш зробити для мене те, що я колись робив для тебе.
Вести мене, скеровувати.
Тоді я був зовсім іншою людиною.
Май до мене терпіння.
Терпіння - саме те, чим я славлюся.
- Тобі потрібен і я. - Що?
Після того, як Містик пішла від Чарльза, вона була зі мною,
це я штовхнув її на слизьку стежку.
На темну стежку.
Це перенесе нас, які стоять пліч-о-пліч,
у час, коли ми були повними протилежностями.
Чудово.
То де вас шукати?
Складне питання.
Твоє тіло засне на той час, поки розум вирушить назад у часі.
Доки ти будеш там, минуле й теперішнє і далі співіснуватимуть.
Але коли ти прийдеш до тями,
все, що ти зробив, ввійде в історію.
І для решти з нас це стане єдиною відомою нам історією.
Так, наче останніх 50 років не було.
І цього світу, і цієї війни,
єдиною людиною, яка їх пам'ятатиме, будеш ти.
Гаразд, Лоане,
прожени всі думки й залишайся якомога спокійнішим.
Тобто? Ти про що?
Якщо ти нервуватимеш, мені буде важче тебе втримати,
і ти можеш випасти десь між минулим і майбутнім.
Що, як мені треба буде трохи понервувати?
Думай про щось приємне.
Про щось приємне. А хороші новини в тебе є?
Ти ж не старієш, тому виглядатимеш практично так само.
У минулому в тебе буде мало часу.
Вартові нас знайдуть.
Так завжди буває.
Але цього разу ми не зможемо тікати.
Нам ніде буде дітися.
Це наш останній шанс.
- Ти правда думаєш, що в нас вийде? - Я в нього вірю.
Я боюся не за нього, а за нас.
Ми були молодими,
не знали, до чого це призведе.
Тепер знатимемо.
До скорої зустрічі.
Може трохи пекти.
Нічого собі.
Спрацювало.
Що відбувається?
- вен, одягайся. - А ви хто, в біса, такі?
Я не знаю, що відбувається.
Ти мав охороняти доньку боса, а не трахати її.
Я з нею не спав.
- Ні? - Ні.
Тобто так, я спав з нею багато разів.
Джиммі!
То був не я. То був старий я.
А я з'явився тут лише 20 секунд тому.
Та ти що? Тоді де твій одяг?
Мій...
Ви повірите, якщо я скажу, що мене прислали сюди з майбутнього?
- Вийди, кицю. - Так.
- Ми подбаємо про цього коміка. - Оце вже ні.
Ви дасте мені ключі від своєї машини і гроші на бензин,
інакше прийдете до тями в лікарні.
Повірте, я знаю, чим таке закінчується.
Бо ти з майбутнього?
Ні.
Бо в мене є ось що.
Якого біса?
Прокляття!
Думати про приємне.
Т-ЩАСЛИВЕЦЬ
Ми переглядаємо усі наші витрати на оборону,
і всі таємні програми стають явними.
Ми не можемо підтримати розробку зброї, націленої на наших громадян.
Якщо ці мутанти, як ви кажете,
уже живуть серед нас,
то вони живуть тут мирно.
У нас понад 10 років не було жодних інцидентів.
Після того, що сталося на Кубі?
Цього ніхто так і не підтвердив.
У нас є реальні вороги -
росіяни, китайці.
Ми говоримо про десяту частку з десятої частки
ще з однієї десятої частки нашого населення.
Дозвольте мені дещо зачитати.
Прошу.
Це перехопили наші друзі з ЦРУ.
Це дисертація,
написана мутантом в Оксфордському університеті.
Я цитую:
"Для гомо неандерталенсіс
його двоюрідний брат-мутант, гомо сапієнс,
тобто ми,
був відхиленням.
Поява мутантного людського роду, гомо сапієнс,
призвела до негайного винищення його родича, який еволюціонував менше".
Тепер неандертальці - це ми.
Говоріть за себе, д-ре Траску.
Коли ви відправили у В'єтнам наших солдатів,
не давши їм зброї, щоб перемогти у війні,
ви недооцінили свого ворога.
Зробите те саме з цим ворогом -
і мова йтиме не про сутичку на кордоні в далекій частині світу.
Цього разу війна йтиме за наші вулиці,
наші міста, наші домівки,
і коли ви таки зрозумієте потребу в моїй програмі,
буде надто пізно,
і ви програєте дві війни протягом одного життя.
Вибачте, д-ре Траску,
але ваша програма Вартових
не витримує жодної критики.
Сайгон
Вам допомогти, полковнику?
Я прибув, щоб відправити наших хлоп'ят з почестями.
Вибачте, сер, але в нас наказ. Тут карантинна зона.
Відійди, солдате.
Це наказ.
Шикуйсь!
Вільно.
Що тут таке?
Лабораторні дані, аналізи крові.
Усе це пакують і відправляють назад.
Куди саме?
Туди ж, куди і їх.
У "Траск Індастріз".
СЕКРЕТНО - ТРАСК ДАНІ МЕДОГЛЯДУ Й АНАЛІЗУ КРОВІ
Уперед, джентльмени.
Я забираю вас із цього паскудного цирку.
Відправляєте додому?
Поки що ні.
А це вам для чого?
Щоб зробити переліт трохи легшим.
Я перевезу вас на приватне підприємство,
де ми зробимо ще кілька аналізів.
Ваші люди - не військові.
Ми в цивільному одязі.
Ми маємо право забрати цих людей.
Ці загони летять додому.
Полковнику, я сумніваюся, що ви маєте в цій справі право голосу.
Боюся, що маю, синку.
Вибачте, а ви хто?
Питання в тому, майоре,
СТРАЙКЕР ВІЛЬЯМ-МОЛ.
хто ви?
Рейвен!
Мене звати інакше.
Я б і сама впоралася.
Я знаю.
Рушаймо. Ходімо, гайда звідси.
Де Ерік?
Тепер я працюю сама.
Уперед! Хутко!
Затримайте літак!
Ми не покинемо наших хлоп'ят у цій Богом забутій країні.
Так, сер.
Ти не з нами?
Мою війну ще не закінчено.
Ворог і досі на волі.
Чотири рядових, куди вони пішли?
У бік злітної смуги.
ПРИВАТНА ВЛАСНІСТЬ ВХІД ЗАБОРОНЕНО
ШКОЛА КСАВ'ЄРА ДЛЯ ОБДАРОВАНОЇ МОЛОДІ
Вам допомогти?
Так, що сталося зі школою?
Школу вже багато років закрито. Ви один із батьків?
Дуже сподіваюся, що ні. А ви хто?
Хенк. Хенк МакКой.
Я доглядаю за будівлею.
Ти Звір?
Он воно що. Виходить, ти пізній геній.
Не знаю, про що ви говорите, але я попрошу вас піти.
А де професор?
Тут нема ніякого професора.
Ти досить сильний, як на ботаніка.
Упевнений, що в тобі не сидить маленький Звір?
- Ні, його нема. - Облиш, Звіре.
- Ну ж бо, Звірятко. - Ні.
Я ж сказав, школу закрито.
- Ідіть звідси. - Не піду, доки не побачу професора.
Тут нема професорів, я вам уже казав.
Слухай, малий. Ми з тобою подружимося.
Просто зараз ти ще цього не знаєш.
Професоре!
Хенку?
Що тут відбувається?
Професоре?
Не називай мене так.
Чому? Ви його знаєте?
Так, він когось мені нагадує.
Злізь із тієї бісової люстри, Хенку.
Ти можеш ходити.
А ви спостережливі.
Я думав, Ерік...
Тому трохи дивно, що ви не помітили знаку при вході.
Це приватна власність, друже.
Мушу просити його, хай він вас виставить.
Боюся, нічого не вийде,
бо мене прислали за вами.
Передай тому, хто прислав, що я зайнятий.
Це трохи важко,
бо людина, яка мене прислала - це ви сам.
Що?
Це сталося десь через 50 років від сьогодні.
- З майбутнього, яке буде через 50 років? - Так.
- Я прислав тебе з майбутнього? - Так.
Пішов ти.
Якби в тебе була твоя сила, ти б знав, що я кажу правду.
Звідки ти знаєш, що в мене нема си...
- Хто ти такий? - Я вже казав.
- Ти з ЦРУ? - Ні.
Ти за мною стежив?
Я тебе знаю, Чарльзе.
Ми дружимо вже багато років.
Я знаю, що твої сили з'явилися, коли тобі було 9.
Я знаю, ти думав, що божеволієш, коли це почалося,
ці голоси у тебе в голові.
І тільки в 12 років ти зрозумів,
що всі ці голоси були в головах решти людей.
Мені продовжувати?
Я ніколи й нікому цього не розповідав.
Поки що ні, але розповіси.
Гаразд, ти мене зацікавив. Чого ти хочеш?
Нам треба зупинити Рейвен.
Мені потрібна твоя допомога.
Нам потрібна твоя допомога.
Я б не проти зараз прокинутися.
Яким боком тут вона?
То ти кажеш,
вони заволоділи силою Рейвен, і що?
Перетворили її на зброю?
Так.
Вона унікальна.
Так і є, Хенку.
Спочатку Вартові полювали тільки за мутантами.
Тоді вони почали розпізнавати генетику не мутантів,
у яких з часом народяться діти-мутанти й онуки-мутанти.
Багато хто з людей хотів нам допомогти, але це була бійня,
в результаті якої до влади прийшли найгірші можливі люди.
Було багато війн.
Я ще ніколи не бачив таких жахів.
І все це почалося через неї.
Скажімо, суто теоретично,
що я вирішив тобі повірити,
вирішив допомогти. Рейвен мене не послухає.
Тепер її душа й тіло належать іншій людині.
Я знаю.
Тому нам потрібен і Магнето.
Ерік?
- Ти ж знаєш, де він? - Так.
Там, де йому й місце.
І ти просто здасися?
Молодець. Я ж кажу, ти спостережливий.
Той професор, якого я знаю, нізащо б не відвернувся
від людини, яка заблукала.
Особливо від людини, яку він кохав.
Знаєш,
здається, я таки згадав, хто ти.
Так. Ми прийшли до тебе колись дуже давно,
просили про допомогу.
І зараз я скажу тобі те, що ти тоді сказав нам.
Відвали.
Слухай мене, ти, паскудо.
Я здолав довгий шлях і бачив, як гине багато людей.
Хороших людей. Друзів.
Якщо ти почнеш себе жаліти
і нічого не зробиш, тоді ти побачиш те саме,
ясно тобі?
Усі ми колись помремо.
Я ж казав, тут нема професора.
Що з ним, у біса, сталося?
Він втратив усе.
Еріка, Рейвен,
власні ноги.
Ми збудували школу, лабораторії, усе це,
і після першого ж семестру
розгорілася справжня війна у В'єтнамі.
Багато кого з учителів
і старших студентів мобілізували.
Це його зламало.
Він заглибився у себе.
Я пробував допомогти, щось зробити,
тому розробив сироватку для лікування його хребта
на основі тієї ж формули, яка втримує під контролем мої мутації.
Я приймаю саме стільки, щоб тримати себе під контролем,
але він нею зловживає.
Я намагався потроху його відівчити,
але він не міг стерпіти той біль, ті голоси.
Лікування дозволяє йому ходити,
але цього мало.
Він просто забагато втратив.
Ти мене не боїшся?
Я завжди вірив у те, що не один такий у світі.
Чарльз Ксав'єр.
Рейвен.
Ти голодна й самотня.
Бери, що хочеш. У нас повно їжі. Красти необов'язково.
Більше того,
тобі більше ніколи не доведеться красти.
Обіцяю.
Я допоможу тобі її зловити.
Не заради твоєї дурні про майбутнє, а заради неї.
Справедливо.
Але скажу тобі ось що. Ти не знаєш Еріка.
Той чоловік - монстр. Убивця.
Думаєш, ти вмовиш Рейвен змінитися? Повернутися додому?
Чудово.
Але чому ти вирішив, що зможеш змінити і його?
Бо ви з Еріком прислали мене сюди разом.
Камеру, в якій його тримають, збудували під час Другої світової,
коли бракувало сталі.
Тому її дно - тільки цемент і пісок. Жодного металу.
Його тримають
на сотому рівні підвалу будівлі під найсильнішою охороною на планеті.
Чому він там?
Він що, забув сказати?
Джон Кеннеді.
Він убив...
Як іще пояснити кулю, яка проклала таку дивну траєкторію?
Ерік народився в руках зі зброєю.
Ти точно плануєш довести це до кінця?
Це твій план, а не мій.
Нам нема як проникнути всередину.
Чи назовні.
Є тільки я і Хенк.
Я знаю одного хлопця.
Так, зараз він має бути юнаком.
Виріс на околицях Вашингтона.
От він проникне куди завгодно.
Тільки не знаю, як, у біса, нам його відшукати.
А Церебро нам не допоможе?
У нас же є телефонна книга.
Я думала, ви готуєтеся до поїздки, сер.
Я заскочив забрати пару папок.
Новий шарфик? Тобі личить.
Дякую.
ПЕРЕВІРКА ЗБРОЇ
РЕЗУЛЬТАТИ РОЗТИНУ
Д-ре Траску?
Секунду.
Ми додали кілька імен для паризької конференції.
Дякую.
Щось сталося, сер?
Ні, це дурниці.
Ви не могли б роздрукувати мій маршрут?
Не хочу нічого пропустити.
- Тут, тут, тут. - Де?
- Стань тут. - Добре.
Наступного разу поведу я. А то ще звикнеш.
МАКСІМОФФ
Що він накоїв цього разу?
Я випишу вам чек за те, що він там украв.
Нам просто треба з ним поговорити.
Пітере! Приїхали копи. Знову.
Чого вам треба?
Я нічого не робив. Цілий день був тут.
Розслабся, Пітере. Ми не копи.
Звісно. Копи не їздили б на орендованій тачці.
Звідки ти знаєш, що вона орендована?
Пробив номери, доки ви йшли до дверей.
А ще мені було нудно, я переглянув вашу угоду про оренду.
Побачив, що ви не місцеві. Ви з ФБР?
Ні, ви не копи. Що там за школа для обдарованих?
Це стара візитка.
- Він такий цікавий. - Як колючка в боці.
Він що, вміє телепортуватися?
Ні, просто швидкий.
І коли я з ним познайомився, він уже не був таким малим.
Малим? Це просто ти старий.
То ти не боїшся демонструвати свої сили?
Які ще сили? Ви про що?
Ти не бачиш тут нічого дивного?
Нічого такого, у що повірили б інші, якби ви їм сказали.
То хто ви такі? Чого вам треба?
- Потрібна твоя допомога, Пітере. - У чому?
Треба проникнути в заклад під потужною охороною
і витягти звідти одну людину.
Втеча з тюрми?
Це незаконно.
Тільки якщо попадешся.
А мені яка з того користь?
Ти, клептомане, маєш нагоду пробратися в Пентагон.
Звідки мені знати, що я можу вам вірити?
Ми точнісінько такі самі, як ти.
Покажи йому.
Круто, але огидно.
МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ ПЕНТАГОН
Збудований у 1943 році, Пентагон - це найбільша у світі офісна будівля,
де працює понад 25 000 військових,
вона розкинулася на площі понад 557 000 кв.м.
А де тут туалет?
Йому завжди треба попісяти!
Вам пощастило, ви зможете...
МЕТАЛЕВІ ПРЕДМЕТИ ПРОНОСИТИ ЗАБОРОНЕНО
Сюди доходять телевізійні сигнали. У чому річ?
Чорт забирай, викличте техпідтримку, хай спустяться.
ОБЕРЕЖНО, СКЛО
...билися й відвоювали острів Іводзіма в Японської імперії.
У цій битві, яка тривала місяць,
відбулися найзапекліші бої Другої світової війни в Тихому океані.
За три секунди ті двері відчиняться,
за ними буде 20 охоронців, які хочуть нас розстріляти.
Знаю. Я цього й чекаю.
Що ти робиш?
Притримую тобі шию, щоб ти її не звернув.
Що?
Шию не зверни.
Ані руш!
Ти молодець, пройде. Таке з усіма буває.
Ти, мабуть, скоїв щось серйозне.
Що ти зробив, друже?
Що ти зробив?
Що зробив, кажу? За що тебе тут тримають?
За вбивство президента.
Ого. Чорт.
Єдине, в чому я винен - це в боротьбі за таких, як ми з тобою.
Ти займався карате? Знаєш карате?
Не знаю я карате.
Зате знаю божевілля.
Пані та панове, хлопчики й дівчатка, екстрена ситуація.
Ми евакуюємо весь поверх,
щоб ми з моїм напарником
могли взяти під контроль тюрму.
- Хто ви такі? - Ми спецпризначенці, СП...
ФБ-СП.
Може, ви не дочули, коли я казав це вперше,
але вам вкрай важливо зрозуміти,
що тут усе перекрито. Вас проведуть на третій поверх...
Вибач. Ти закінчив говорити?
Вони сказали, тобі підвладний метал.
"Вони?"
Моя мама колись знала хлопця, який умів так робити.
Вибач, я недолюблюю насильницькі методи.
Чарльзе?
Я теж радий тебе бачити, давній друже.
Ти ще й ходиш.
Твоїми молитвами.
Ти - остання людина у світі, кого я чекав сьогодні зустріти.
Повір,
якби моя воля, мене б тут не було.
Якщо ми витягнемо тебе звідси, то зробимо це по-моєму.
Без убивств.
Я без шолома.
Навіть якби хотів, я б не зміг тобі опиратися.
Я більше ніколи не влізу тобі в голову.
Дай мені слово, Еріку.
Ані руш!
Стійте, де стоїте!
- Чарльзе. - Не рухайся.
Руки вгору, інакше ми стріляємо!
- Зупини їх, Чарльзе. - Не можу.
Руки вгору!
Ні!
Дякую, малий.
Пітере, величезне тобі спасибі.
Бережи себе.
Я бачив ваш план польоту у кабіні. Чому ви летите в Париж?
МИРНУ УГОДУ ПІДПИШУТЬ У ПАРИЖІ
Уяви, якби вони були з металу.
- Будь другом, поверни машину. - Добре.
І чуєш, Пітере?
Не квапся.
Де вони тебе відкопали?
Ти не повіриш,
але мене прислав ти.
Ти з Чарльзом.
З майбутнього.
Як ти їх позбувся?
Лікування хребта впливає на мою ДНК.
Ти пожертвував своєю силою заради здатності ходити?
Я пожертвував силою, щоб змогти спати.
Що ти знаєш про пожертву?
Я теж багато чого втратив.
Не плач, Еріку.
Це не виправдовує того, що ти накоїв.
Ти й гадки не маєш, що саме я накоїв.
Я знаю, що ти забрав у мене найдорожче.
То треба було відстоювати його сильніше.
Якщо хочеш побитися, Еріку...
- Сядь. - ...то я покажу тобі бійку!
Хай підходить.
Ти мене покинув!
Ти забрав її,
а мене покинув!
Ейнджел.
Азазель.
Емма.
Банші.
Наші брати й сестри-мутанти,
усі вони мертві!
Незліченні інші,
над якими проводять експерименти.
Рубають їх на шматки!
Еріку!
Де був ти, Чарльзе?
Ми мали їх захищати!
Де був ти, коли був потрібен твоїм же людям?
Ховався! Разом з Хенком!
Корчив із себе невідомо кого!
Еріку!
Ти покинув нас усіх.
Отже, ти завжди був покидьком.
Я так зрозумів, у майбутньому ми найкращі друзі.
Я витратив багато років на те, щоб втихомирити тебе, друже.
І що, допомогло?
Ти - як я.
Ти з тих, хто виживає.
Не хочеш усе попіднімати?
Париж
Генерале, може, варто перепочити, у нас завтра великий день.
Ми святкуємо, капітане. Не щодня виграють у війні проти американців.
Принесу ще пляшку.
Даруйте.
Ні-ні, я сама винна.
Ви говорите в'єтнамською.
Я перекладач.
Володію багатьма мовами.
Дозвольте купити вам випивку,
якщо ви не з кимось.
Я сама.
Пляшку "Джонні Вокера", будь ласка.
Ідете завтра на саміт?
Вродлива дівчина, яка цікавиться політикою...
Зовнішність буває оманливою.
Леді.
Покажеш мені більше, кицю?
Роздягнешся?
Що таке, котику? Такою я тобі не подобаюся?
Вас запрошують відвідати вручення нагород миру в Парижі
Зіграємо? Давненько не грали.
Я не в настрої грати, дякую.
Я вже десять років ні ковтка не зробив.
Я не вбивав президента.
Куля йшла по вигнутій траєкторії, Еріку.
Бо я намагався його врятувати.
Мені не дали цього зробити.
Для чого тобі його рятувати?
Бо він був одним із нас.
Ти, мабуть, вважаєш мене ідіотом.
Ми завжди казали, що вони за нами прийдуть.
Та я ніколи не думав, що вони зроблять це за допомогою ДНК Рейвен.
Коли ти бачив її востаннє?
Того дня, коли від'їжджав у Даллас.
І якою вона була?
Сильною.
Цілеспрямованою.
Вірною.
Як у неї були справи?
У неї...
Ми були...
Я розумію, чому вона стільки для тебе значила.
Ти мав би нею пишатися, Чарльзе.
Вона б'ється за нашу справу.
Твою справу.
Дівчина, яку я виховав, не вміє вбивати.
Ти її не виховав, ти виріс разом із нею.
Вона не могла вічно залишатися дівчинкою, тому й пішла.
Пішла, бо ти заліз їй у голову.
У мене інша сила.
Вона зробила свій вибір.
Але тепер ми знаємо, до чого призведе цей вибір, правда?
Вона вб'є Траска, її спіймають,
після чого вони нас знищать.
Ні, якщо ми доберемося до неї першими.
Якщо ми завтра перепишемо історію.
Мені прикро, Чарльзе,
що так сталося.
Чесно.
Давненько я вже не грав.
Буду тобі піддаватися.
Може, аж тепер у нас нарешті буде чесний поєдинок.
Ходи першим.
Дипломати всього світу прибувають сьогодні в готель "Ройал".
Це історичний день.
Це офіційне закінчення військової участі США у війні В'єтнаму.
От ми бачимо міністра закордонних справ Південного В'єтнаму
з іншими послами цієї країни.
Саміт почнеться тільки за годину.
Готель забронював окремий номер нагорі для ваших особливих гостей.
Часу повно.
Доброго дня. Вітаю, дякую, що прийшли.
Вітаю з перемогою у цій війні.
Я знаю, що всім вам кортить потиснути руки й пофотографуватися,
тому перейду прямо до справи.
У нас є новий ворог.
Ворог, який зробить ваші арсенали нічого не вартими,
ваші армії - безсилими,
а ваші народи - беззахисними.
Для цієї війни вам потрібна нова зброя. Я назвав її Вартовими.
На честь древніх охоронців, які стояли біля воріт цитаделі.
У них - аеронавігаційні здатності реактивного літака "Херріер".
Вони носять зброю, яка може випустити
понад 2 000 патронів на хвилину з термокерамічної амуніції.
Але розмір, потужність, швидкість -
це все властиве локхідам чи боїнгам.
А Вартові особливі тим,
що вміють цілитися в мутантний ген Ікс.
Генетична система наведення може вражати ціль на відстані 800 метрів.
Вона не спрацює, якщо не знайде мішень.
Маючи таку зброю, люди не страждатимуть заодно з мутантами.
Якщо я її увімкну, ця система тут навіть не активується.
Хіба що серед нас є мутант.
Це, мабуть, якась помилка.
Мої прилади не помиляються.
Що ти таке?
Запевняю вас...
Ні, не стріляйте.
Запевняю вас, я не знаю, про що ви говорите.
Рейвен!
Рейвен? Рейвен!
Рейвен?
Чарльзе?
Ми прийшли за тобою, ми з Еріком.
Разом.
Я думала, що більше ніколи тебе не побачу.
Колись давно я пообіцяв тобі, що захищатиму тебе.
Зі мною ти будеш у безпеці.
Я не дозволю, щоб ти потрапила їм у руки.
Еріку?
Еріку? Що ти робиш?
Убезпечую наше майбутнє.
Пробач мені, Містик.
Доки ти жива, ми ніколи не будемо в безпеці.
Еріку...
Скористайся своєю силою, Чарльзе. Зупини його.
Він не може.
Він іде від нас.
Я його втрачаю.
Страйкере!
Хтось закінчить те, що почали ми, Росомахо!
Настане той день!
Тримайте його.
Еріку!
Де я?
Як я тут опинився?
Що? Ти сам до нас прийшов.
- Хто ти такий? - Чарльз.
- Чарльз Ксав'єр! - Я тебе не знаю.
А це ще що таке?
Слухай, я розберуся. Ти йди.
Зупини Еріка!
- Еріку, будь ласка... - Пробач.
Еріку...
Ти Лоан, це Хенк МакКой, а я Чарльз Ксав'єр.
Останні пару днів ти провів з нами.
Ти на ЛСД.
Хтось дав тобі дуже неякісну ЛСД, так?
Тримайся міцніше, ми пройдемо це разом.
О Господи, Кітті.
Її сильно поранено.
Я його контролюю.
Професоре?
Що з вами сталося?
Я щойно побачив істоту, яка колись завдасть мені багато болю.
Де Рейвен?
- Нема. - Що?
Нам треба тікати звідси.
Треба дізнатися, чи є якийсь зв'язок між...
Учора мирний саміт у Парижі
зірвала поява невідомих нападників,
подібних яким світ ще не бачив.
Масова істерія охопила народ, люди питають:
"Звідки вони взялися? Вони повернуться?"
І найважливіше: "Вони друзі чи вороги?"
Це був лондонський кореспондент Тобі Елліот,
який вів репортаж з мирного саміту в Парижі.
З чим ми маємо справу? Між нами.
Два дні тому цей чоловік, Ерік Леншер,
утік з в'язниці суворого режиму в Пентагоні.
На нашу думку, ця жінка - колишня помічниця Леншера.
Вони разом були на Кубі в день кризи 1962 року.
Його також звинувачували в убивстві Кеннеді.
А то що таке?
Ми не знаємо, що це, сер.
Насправді ми не знаємо, що таке кожен із них.
Чого ж. Знаємо.
Це мутанти.
У нього є сила, завдяки якій він контролює метал.
Наскільки мені відомо, ваша зброя зроблена саме з металу.
А вона вміє перетворюватися на кого завгодно.
На генерала, секретного службовця.
Навіть на вас, містере президенте.
Вона могла б увійти в цей кабінет
і віддати наказ про ядерний удар, якби захотіла.
І це лише двоє.
У нас є якісь контрзаходи? Оборона?
Я чекав, коли ви це спитаєте.
Це експериментальна програма, сер. Секретна й неофіційна.
Ви кажете, що ці мутанти розгулюють на волі,
і найкращий наш захист - ці велетенські металеві роботи?
Багато хто з мутантів схожий на людей.
Мої Вартові бачать різницю.
У мене є вісім моделей, готових до запуску.
Їх зроблено з полімеру космічної епохи, в них нема ні грама металу.
Я хочу влаштувати демонстрацію.
Щоб світ знав, що ми можемо його захистити.
Скільки грошей треба, щоб привести їх у дію?
Я вже називав конгресу цю суму.
На жаль, мене вирішили не послухати.
Щоб увімкнути їх, треба буде трохи більше грошей.
- Беріть, скільки треба. - І ще одне.
Якщо ми таки їх спіймаємо, віддайте її мені.
Для експериментів, ясна річ.
Жах.
Що жах?
Народитися такою.
Хіба?
Можете уявити...
Дивитися у дзеркало і бачити таке?
Так, можу.
Як думаєте, звідки вона?
У неї є сім'я?
Так.
Є.
Якщо побачу хоч один рух, запхаю це тобі в горлянку.
Як ти мене відшукала?
Ти добре мене навчив.
Давненько ми не стояли так близько одне від одного.
Я сумував.
Ти спробував мене вбити.
Щоб решта з нас могла жити.
Тобто?
Ми отримали повідомлення з майбутнього.
Не бреши мені.
Ніколи не брехав і не збираюся.
Люди використають твою кров, твої гени, щоб створити зброю, яка знищить нас усіх.
Я робив тільки те, що вважав необхідним заради нашого майбутнього.
То що завадить мені вбити тебе зараз і убезпечити власне майбутнє?
Ніщо.
Це вже не має значення.
У них є твоя ДНК. Твоя кров капала на дорогу.
І хто в цьому винен?
Я.
Я бачив їхні плани. Вони розробляють зброю.
І тепер у них є все, що треба, щоб піти далі.
Треба завдати удару зараз, доки ситуацію контролюємо ми.
Я бачила загибель багатьох друзів, Еріку.
Я не хочу війни. Мені потрібен тільки чоловік, який їх убив.
Це і є війна.
Що з тобою сталося?
Ти заблукала, коли мене не стало?
Ти й досі Чарльзова Рейвен?
Чи вже Містик?
Наш ворог - Траск.
Убити одну людину мало.
Тобі цього завжди було мало.
Прощавай, Еріку.
Що сталося?
- Давай. - Він може йти?
Йому потрібні ліки.
- Я їх чую. - Знаю. Це нічого.
- Зробиш так, щоб це припинилося? - Уже несу.
Е, слухай.
Візьми себе в руки.
Це ще не кінець.
Ти сам у це не віриш.
Звідки ти знаєш?
Цих не стає,
але це повертається.
Вони всі повертаються.
Слухай.
Я ще тут,
а вона ще на волі.
Допоможи нам, Чарльзе.
Не так. Мені потрібен ти.
Ми не зможемо знайти Рейвен. Без твоєї сили.
Я долив трохи більше, бо ти пропустив одну дозу.
Чарльзе.
Хенку, будь другом.
Допоможеш мені дійти до кабінету, будь ласка?
Ходімо, я тебе тримаю.
Ти впевнений?
Аж ніяк.
Надзвичайна істота.
В її генах може бути ключ до мутацій як таких.
Потрібен ще матеріал.
Це все, що змогли зішкребти з тротуару в Парижі.
Мені потрібна не тільки кров.
Тканини мозку,
спинномозкова рідина, кістковий мозок.
Уявіть
Вартових, які вміють перетворюватися, підлаштовуватися під будь-яку ціль.
От якби вона потрапила мені в руки.
Ця дівчина просунула б програму на кілька років,
кілька десятиліть у майбутнє.
Скільки років вашому сину, майоре?
Джейсону?
Скоро десять, якщо вам віриться.
Ще вісім років - і він стане бійцем.
А скільки наших синів і братів ми щойно відправили додому в трунах?
П'ятдесят чи п'ятдесят п'ять тисяч?
А скільки людей у ворога?
Ще ніколи,
за всю історію людства,
не було причини, яка б поєднала нас усіх як біологічний вид.
До сьогодні.
Ви ненавидите мутантів, так?
Навпаки, я ними захоплююся.
Тим, що вони вміють.
Я вважаю мутантів нашим порятунком.
Спільний ворог.
Спільна боротьба проти головного ворога.
Винищення.
По-моєму, наші нові друзі
допоможуть нам перейти в нову еру, Білле.
Нову еру справжнього
й довготривалого миру.
Увага, увага. Транспорт рушає за дві години.
Повторюю. Транспорт рушає за дві години.
Коли ти востаннє був тут унизу?
Того разу, коли шукав своїх студентів.
Ціле життя тому.
Вітаю, професоре.
Рейвен поранено. Швидко рухатися вона не зможе.
Я не розминав ці м'язи вже дуже давно.
Чарльзе!
Чарльзе? Усе гаразд.
Піду перевірю генератор.
Річ не в пристрої, так?
Я вже не можу. Мій розум...
Ні, можеш.
- Він не сприймає. - Ти просто трохи заіржавів.
Ти не розумієш. Річ не в іржавінні.
Я можу перемикати вмикачі. Можу крутити ручки.
Але моя сила йде звідси. З...
А він зламався.
Я почуваюся, як один зі своїх студентів.
Безпорадним.
Спуск сюди був помилкою.
Звільнення Еріка було помилкою.
Усе це було суцільною, трясця їй, помилкою.
Вибач, Лоане, але вони прислали не того, кого треба було.
Твоя правда.
Я не той.
Власне, це мав бути ти.
Але я був єдиним, хто міг витримати цю подорож фізично.
І я не знаю, скільки в мене ще часу тут.
Зате знаю, що колись давно,
навіть вимірюючи від сьогодні,
я був найбільш безпорадним твоїм студентом.
А ти відкрив мій розум.
Ти показав мені, хто я.
Показав, ким я можу стати.
Я не знаю, як зробити це для тебе.
Це так. Не знаю.
Зате я знаю, хто може нам допомогти.
Заглянь у мої думки.
Ти бачив, що я зробив з Церебро. Не проси мене лізти тобі в мозок.
Ти не заподієш більше шкоди,
ніж мені вже заподіяли. Повір.
Ну ж бо.
Привіт.
Привіт, Лоане.
Привіт, Джин.
Убий мене.
Я кохаю тебе.
Бідолашний, бідолашний ти чоловік.
Дивися далі, не тільки на мене.
Ні, я не хочу, щоб ти страждав.
Не хочу бачити твоє майбутнє!
Не дивися на моє майбутнє.
Дивися на своє.
Ось так.
Так.
Чарльзе.
То от що з нами стане.
Ерік був правий.
Ось що з нами робить людство.
Не зробить, якщо ми покажемо їм кращу дорогу.
Ти й досі віриш?
Одне те, що хтось спіткнувся, заблукав,
не означає, що він навіки втрачений.
Часом нам усім треба трохи допомогти.
Я вже не той, ким був.
Я відкриваю свій розум,
і мало не тону в цьому всьому.
Ти боїшся, і Церебро це знає.
Усі ці голоси,
стільки болю.
Ти боїшся не їхнього болю.
А свого.
І хоча це й страшно,
цей біль зробить тебе сильнішим.
Якщо дозволиш собі його відчути,
сприймеш його,
він зробить тебе сильнішим, ніж ти міг собі уявити.
Це наш найбільший дар -
зносити їхній біль і не ламатися.
Він народжується
із здатності, найбільш властивої людям.
З надії.
Будь ласка, Чарльзе,
нам треба, щоб ти знову почав надіятися.
Знайшов те, що шукав?
Усе знову в нормі.
Так.
Так, знову в нормі.
Вона втратила стільки крові.
Так не може тривати далі.
У нас нема вибору, Боббі.
- Можна було б його розбудити. - Ні!
Їм треба більше часу.
Я зміг
зазирнути в минуле.
Якщо ми розбудимо Лоана зараз,
наша доля може стати ще трагічнішою.
Їм треба більше часу.
Рейвен, годі.
Годі тікати.
Чарльзе?
Де ти?
Знову в тому будинку,
де повинна бути і ти.
Повернися додому.
Я знаю, що мені робити.
Якщо вб'єш Траска,
то створиш безліч таких самих, як він.
Тоді я вб'ю і їх.
Це Ерікові слова, а не твої.
Дівчина, з якою я виріс, не вміла вбивати.
Вона була хорошою,
справедливою, вміла співчувати.
Я вмію співчувати.
Але не Траску.
Він убив забагато наших.
Відімкни її, Чарльзе. Проникни в її голову.
Вона мене не впускає.
Я й так ледве тримаюся. Я ще не настільки сильний.
Я знаю, що зробив Траск,
але вбивши його, ти їх не повернеш.
Так ти вийдеш на дорогу,
з якої нема вороття.
До безкінечного циклу вбивств.
Вони і ми, доки не залишиться нікого.
Але ми можемо це зупинити, просто зараз, ти і я.
Ти мусиш повернутися додому.
Мушу?
Ти анітрохи не змінився, Чарльзе.
Я вже сказала,
я точно знаю, що мені робити.
Де вона?
В аеропорту, сідає в літак.
Літак куди?
У Вашингтон.
Хлопці, я хочу дещо вам показати.
Ми повертаємося назад у часі.
Я запрограмував розроблену мною систему
на запис усіх новин про Париж з усіх трьох мереж
і з Пі-Бі-Ес.
Усіх трьох? Ого.
Так, і Пі-Бі-Ес.
Дивіться, що я знайшов.
Завтра перед Білим домом президент виголосить свою заяву.
Разом із ним це зробить міністр оборони Лейрд,
і він навіть звернувся по допомогу до відомого вченого Болівара Траска,
його спеціального радника, щоб вирішити проблему з мутантами.
Білий дім попросив...
Рейвен не знає,
що вбивши Траска на такому заході,
коли на них дивиться цілий світ...
Виходить, я здолав такий шлях марно.
Це ще не всі погані новини. Я бачив у доповіді,
що сліди її крові знайшли в Парижі.
Звідки нам знати, може, у них уже є її ДНК,
а це єдине, що їм треба.
Щоб створити Вартових майбутнього.
У квантовій фізиці є теорія,
що час - непохитний.
Він як річка. У нього можна кинути камінець
і створити хвилі, але течія завжди вирівнюється.
Що б ти не робив, річка і далі тече в тому ж напрямку.
До чого ти хилиш?
Ось до чого:
що, як війна неминуча?
Що, як їй на роду написано вбити Траска?
Що, як вона саме така?
Одне те, що хтось спіткнувся, заблукав,
не означає, що його навіки втрачено.
Ні, я не вірю в цю теорію, Хенку.
І не можу повірити, що вона саме така.
Готуйте літак.
Ми летимо у Вашингтон.
Вашингтон, штат Колумбія
МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ ПЕНТАГОН
Ти в нормі?
Скоро буду.
Що б сьогодні не сталося, пообіцяй мені дещо.
Ти заглядав у мої думки і бачив багато поганого,
але бачив і хороше.
Людей Ікс.
Пообіцяй, що ти нас знайдеш.
Використай свою силу, об'єднай нас.
Веди нас. Керуй нами.
Штормом. Скоттом.
Джин.
Запам'ятай ці імена.
Нас так багато.
Ви потрібні нам, професоре.
Зроблю все, що зможу.
Того, що ти можеш, досить.
Повір.
Сюди прямують 12 авіаносців, за 16 км!
Вони нас знайшли.
Тисячі людей сьогодні зберуться тут.
Вони прибули з усього світу,
щоб разом із командами теленовин стати свідками історії,
тут люди мінімум з 50 країн.
Дякую.
Можна ваші запрошення?
Звісно, можна.
Ці двоє зі мною.
Проходьте.
Дякую.
Лоане!
Сюди, будь ласка, сер.
Я й досі її не знайшов, але вона повинна бути тут.
Президент Сполучених Штатів.
Співвітчизники-американці,
сьогодні перед нами постала найсерйозніша загроза в історії,
і це мутанти.
Ми підготувалися до цієї загрози.
Пригадаймо безсмертні слова Роберта Оппенгеймера:
"Стережіться.
Світ вже не буде тим, що раніше".
Вам допомогти?
Ні, не треба.
Ось і вони.
За вас, брати і сестри.
Рейвен?
Я її контролюю.
Відпусти мене, Чарльзе.
Он вона. Бачите?
Чоловік зі спецслужби.
Ліворуч від сцени.
- Бачу. - Уперед.
Що ви, в біса, робите?
Я не просив їх запускати.
Я не запускав.
Рейвен, будь ласка, вислухай мене.
Нам дали другий шанс визначитися, хто ми.
Не роби цього.
Джентльмени, вам далі не можна.
Стількох нам не зупинити.
Ні, але можна їх уповільнити.
Еріку!
Шторме!
Бігом, бігом!
Давайте, ну!
Рівень тривоги 3.
Містере президенте, код червоний.
Яка наша готовність до авіаудару?
Уся повітряна оборона в повній готовності.
Що там, у біса, сталося?
Я це виправлю.
Ви вже це казали.
Я хотів зробити заяву.
Тепер увесь світ, трясця йому, знає, що ми не можемо його захистити.
Я це виправлю.
І хутко мені.
Чарльзе!
Усі цілі?
Ні!
Позаду!
Давай!
Я, мабуть, не повинен такого питати,
але в майбутньому я житиму?
Ні.
Але це можна змінити.
Правда ж?
Робіть те, для чого вас створено.
МУТАНТ
Де ви?
Я його затримаю! Тікай!
О Господи, ні.
От тобі й той, хто виживає.
Один із них тут.
Ні-ні-ні! Не вбивайте його!
Він потрібен мені живим.
Що це, в біса, сталося?
Ви створили цю зброю, щоб знищити нас.
Для чого?
Бо боїтеся наших умінь.
Бо ми інакші.
Людство завжди боялося тих, хто чимось відрізняється.
Але я прийшов сказати вам,
сказати світу,
що ви недаремно нас боїтеся.
Ми - майбутнє.
Ми ті, хто успадкує цю землю.
І того, хто постане на нашому шляху,
чекає така сама доля, як і цих людей,
яких ви перед собою бачите.
Сьогоднішній день мав стати показом вашої сили.
Натомість я показав вам
нищення, яке моя раса може принести вашій.
Хай це стане попередженням для світу.
А моїм братам і сестрам-мутантам
я кажу ось що.
Ми більше не ховатимемося.
Не страждатимемо.
Ви надто довго жили в тіні,
у соромі й страху. Виходьте.
Приєднайтеся до мене.
Давайте битися разом, як брати, за таких, як ми.
За нове завтра,
яке починається сьогодні.
Стільки прожитих даремно років
ми боролися одне з одним, Чарльзе.
Щоб кілька найдорожчих із них повернулися...
- Містере президенте, сер. - Опустіть зброю.
Я сказав, опустіть зброю!
Хочете зробити заяву?
Убийте мене. Добре.
Але помилуйте всіх інших.
Дуже героїчно, містере президенте,
але ви не збиралися
помилувати жодного з нас.
Майбутнє нашого виду починається зараз.
МУТАНТ
Колись ти стріляла краще.
Повір, так я стріляю і досі.
Геть з моєї голови, Чарльзе!
Рейвен.
Будь ласка, не роби нас сьогодні ворогами.
Озирнися. Ми й так уже вороги.
Не всі ми.
Усе, що ти зробила на даний момент -
врятувала життя цих людей.
Ти можеш показати їм кращу дорогу.
Відімкни її, Чарльзе.
Я намагався контролювати тебе відколи ми познайомилися,
і дивися, до чого ми дожилися.
Усе, що станеться зараз,
тепер у твоїх руках.
Я в тебе вірю, Рейвен.
Він твій, Чарльзе.
Якщо віддаси мене їм, вважай, я труп.
Ти це знаєш.
Знаю.
Прощавай, старий друже.
Прощавай, Еріку.
Упевнений, що їх треба відпустити?
Так.
У мене є на них надія.
Настане час, Хенку, коли ми всі будемо разом.
А Лоан?
Хіти минулого
Бакмінстер Фуллер - чудовий приклад архітектора,
чиї ідеї перегукувалися з ідеями про утопічне майбутнє.
Доброго ранку, Лоане. Ти сьогодні пізно.
Смачно пообідати.
Молодець.
Чудово.
Шторм.
Джин.
Привіт, Лоане.
Джин.
З тобою все добре?
Ти тут.
А де ж іще мені бути?
Стій.
Легше, друзяко.
Дехто не міняється ніколи.
Радий тебе бачити, Скотте.
Ага.
До зустрічі, Джин.
Професор.
Лоане, усе гаразд?
Так.
Так, здається, так.
У тебе вийшло.
Що вийшло?
Лоане, у тебе ж наче зараз урок?
Урок?
Історії.
Історії?
Допомога в цьому мені й самому б не завадила.
Допомога в чому?
Практично в усьому, що сталося після 1973 року.
Та історія, яку знаю я, трохи інакша.
З поверненням.
Радий тебе бачити, Чарльзе.
Радий бачити усіх.
Що ж,
я мусив виконати обіцянку.
Нам з тобою треба розказати одне одному багато новин.
Так.
Що було останнім твоїм спогадом?
Як я тону.
Минуле.
Новий
і невідомий світ.
Світ безкінечних можливостей.
МУТАНТ РЯТУЄ ПРЕЗИДЕНТА Й КМ Програму Вартових скасовано
Траска арештовано за продаж військових таємниць
І безкінечних результатів.
Ви знущаєтеся?
Він живий!
Незліченні альтернативи визначають нашу долю.
Кожен вибір, кожна мить -
це хвилька в ріці часу.
Що нам із ним робити, майоре Страйкере?
Якщо хвильок вдосталь,
вони можуть змінити приплив.
Далі я сам.
Бо майбутнє ніколи не викарбуване в камені.