Det långa fallet.
Inget sker utan uppoffring.
Mina undersåtar vill veta vad som hände deras prinsessa.
Jag har den perfekta syndabocken,
eller snarare sagt, draken.
Vakter!
En hemsk olycka. Prinsessan föll i gropen.
-Hur? -Det var den där varelsen!
Den attackerade henne. Bura in den!
Prinsessans drake? Chompy?
Ni hörde mig. Lås in odjuret!
Nu!
Mästare Wu, hur går det?
Va?
Jag sa, hur går det?
Just nu går det bra.
Fortare! Jag hör dig inte!
Jag faller så fort jag kan!
Du måste sakta farten!
Hur då?
Använd dina elementkrafter!
Va?
Dina elementkrafter!
Använd dina krafter för att sakta ner!
-Tror du att det fungerar? -Ja!
Okej, försöka duger.
Det går inte!
Mästare Wu! Cole!
Prinsessan Vanja?
Jag kommer, men ni måste sakta ner!
Hur då?
Gör så här med armarna!
Vad sysslar jag med?
Det är ingen idé! Det går inte!
Jag har en idé!
Jag behöver nåt större.
Cole! Sluta leka och ta tag i mig!
Såja!
Håll ut, jag är nästan där.
Är du säker på att vingarna håller?
Nej, men det är vår enda chans. Försök nå mig!
Jag har er!
Nej!
-Jag var rädd för det. -Vad nu?
För det första, låt mig säga att du hanterar situationen väl.
Tack, men ni har säkert klarat er ur värre lägen.
-Nej. -Men ni har en plan.
Inte jag.
Tyvärr inte.
Det här är ingen förbättring.
Det här funkar inte. Jag fastnar bara mer och mer.
Vi ska vara lugna och tänka.
Jag läste i en bok av den hyllade äventyraren Clutch Powers,
att man ska göra röstövningar, som...
Åh, du milde!
Håll ut, Cole!
Hjälp mig att komma ut!
Cole!
Försök att vara lugn.
Hjälp mig ut!
Vad händer?
Jag ser inget!
Det är nog bäst så.
Två jättespindlar slåss om dig!
Va? Sjasa bort dem!
De har stora huggtänder och ser hungriga ut.
Men nu släppte de dig precis och kämpar mot varann.
Oj då!
"Oj då"? Vad menar du med det?
En tredje spindel som verkar ännu hungrigare!
-Vad händer nu? -Den kommer att äta upp dig!
Gör nåt!
Jag gör... nåt!
Här har du!
Aj!
Åh nej!
Okej.
Bort med dig! Sjas!
Stygg spindel! Fy!
Hjälp mig, bara!
Mästare Wu!
-Vad nu? -Jag tänker...
Inte bra!
-Jag har en idé som ni inte kommer gilla. -Bara gör det.
Kör för det.
-Nu faller vi igen. -Det är bättre än att bli uppätna.
Fallandet oroar mig inte, utan landningen.
Ta min hand innan vi skiljs åt.
-Mästare Wu? -Cole!
Faller du?
Jag rutschar snarare.
Jag ville bara kolla. Vi också.
Det här är hejdlöst!
-Det finns inget att hålla fast vid. -Stenarna!
Hjälp!
Vad är det nu?
En strömvirvel! Som när man spolar i toaletten.
-Fast i det här fallet är vi... -Jag vet. Bara simma!
Cole, stalaktiterna!
Bryt av dem. Använd dina krafter!
Hur då? Jag når dem inte.
Du klarar det! Du måste försöka.
Du klarar det. Du är omringad av jord.
Känn ditt element! Du borde vara starkare än nånsin.
Koncentrera dig!
Jag tror att vi är säkra nu.
Vi måste hitta en utväg och undvika att komma längre ner.
Hur kan vi komma längre ner?
Besökare från ovan.
Har gode kung Vangelis kastat ut er?
Var inte rädda, trötta resande, för ni är säkra nu.
Ni är i Stenbotten.
Längre ner kan man inte falla.
Lugn, kompis. Adam är ofarlig.
Ni går säkra här.
Ni är med oss nu. Låglingarna.
Vad?
Bäst att du vänjer dig. Det finns ingen väg upp.
Det här är ditt nya hem.
Undertexter: Ingrid Berglund