Ninjago confidențial.
Orașul Ninjago.
Orașul meu.
Îl știu ca pe circuitele mele.
De aceea știu...
că e și întunecat.
Prietenii mei sunt blocați într-un joc
numit Imperiul Prime.
Ați auzit bine.
Sunt blocați acolo de ticălosul Aveneti.
Dar nu ăsta e numele său real.
E fals ca zâmbetul unui agent de vânzări.
El e de fapt Milton Dyer,
programatorul care a făcut Imperiul Prime.
Ca să-i scoatem din joc, trebuie să-l găsim pe Dyer în lumea reală.
Lumea mea.
Căutam indicii,
dar deocamdată am găsit doar fundături.
Apoi...
a venit ea.
Aici erai!
A spus ea, singura rază de lumină din lumea mea.
Cu cine vorbești?
Și de ce ești îmbrăcat așa?
Dacă tot suntem într-o misiune de detectivi,
am descărcat cărți și filme polițiste.
Și asta are legătură cu pălăria?
Conform analizei mele,
toți detectivii au parpalac și pălărie
și spun ce gândesc.
Am adoptat aceleași metode.
Pare improbabil ca pălăria și monologurile
să fie factori importanți.
Am încercat totul, fără succes.
Trebuie să meargă.
Păi, bine.
- S-ar putea să fii găsit ceva. - O pistă?
- Ce? - Detectivii îi spun „pistă”.
Bine, am o pistă.
Cineva dispus să vorbească.
Deci un canar vrea să cânte?
Cine e?
Știi poza din casa lui Dyer?
Am reușit să-i găsesc prietenul la karaoke.
Poate știe unde e Dyer.
Deci...
pontul ne-a dus către un papagal ce trebuie să cânte.
Era timpul să ne luăm tălpășița.
Am mai fost aici.
Era o bombă în care se servea ceai cu bule.
Cum am intrat,
toți borfașii au pus ochii pe noi.
Vorbește cu noi
sau despre noi?
Oricum ar fi, nu îmi place.
Destul cu narațiunea!
Spuse ea.
Din privirile acestor netrebnici,
era limpede că avem probleme.
Zane! PIXAL!
Mă bucur să vă văd!
Ce vă aduce la clubul meu?
Bună, Dareth!
Mi-am amintit că ești patronul clubului.
Nu-mi spune, știu.
Aveți nevoie de ajutorul lui Ninja Maro.
Ninja Maro?
Să ghicesc,
ceilalți ninja sunt blocați undeva
și vreți să-i aduceți înapoi.
Ești surprinzător de precis.
Li se întâmplă des. Cum să nu-i iubești?
Așteaptă, îmi iau lucrurile.
Voi doi!
Am o problemă cu voi, ăștia ninja.
Mi-ați închis fratele la Kryptarium.
E posibil. Cine e el?
Pufi-Fugar.
- Cine? - Pufi-Fugar.
„Strigătul lui răsună în noapte!”
Nu-mi sună cunoscut.
Pămpălăul era cât un bou și mirosea a bou.
Ce ai spus?
Nu era cel mai isteț om,
dar dacă voia scandal,
eram dispus să-i fac pe plac.
Da?
Hai să vedem!
Pe ei, băieți!
Cei mari cad cel mai rău.
Am decis să-i lovesc maxilarul cu un upercut.
Upercut, nu?
Blocat!
Parcă costumul a intrat la apă. E cam strâmt la...
Ia stai! Ați început fără mine.
Nu vă faceți griji, vă țin eu...
spatele.
Putea să-mi blocheze toate loviturile.
Îl rezolv cu un croșeu de dreapta.
Croșeu? Blocat!
Acum ești al meu, ninja.
Vestea bună era că mi-a salvat pielea.
Vestea proastă...
cel pe care-l căutam probabil dispăruse.
Pe cine căutați?
Pe un prieten al lui Dyer.
Dyer, nu? N-am mai auzit numele ăsta de mult.
- Bingo! - Tu ai fost prietenul lui?
Da, în copilărie. Mă cheamă Tony.
Am aprecia informații despre unde se află.
Nu sunteți primii care întreabă de el.
Mai vin reporterii pe aici, dar...
nu am spus nimic, are dreptul la intimitate.
Dar vei vorbi acum?
Cu toată treaba cu Imperiul Prima și disparițiile,
cred că e timpul.
Spune!
Unde e Dyer?
Nu știu exact, dar ar trebui să mergeți la Buddy's Pizza.
- De ce? - Acolo a jucat primul joc.
Acolo și-a găsit vocația de programator.
Îi zicea Orașul jocurilor video.
Mergea acolo ca adult să se inspire.
Buddy's Pizza era ca orice altă pizzerie dubioasă,
doar că avea cele mai tari jocuri.
Fusese închisă din cauza disparițiilor.
Vine cineva! Hai!
Făceam record!
Copiii se furișau să-și facă de cap
din cauza prohibiției jocurilor.
Începi să mă calci pe circuite.
Ai de gând să vorbești mereu așa?
Se vedea că s-a enervat,
dar și că respecta tehnicile mele neortodoxe.
Nu e adevărat.
Mă enervezi la culme.
Am de furcă cu ea.
Trebuia să demonstrez că știu ce fac.
PIXAL! La pământ!
Am auzit că cercetați vechile locuri ale lui Dyer.
Mă așteptam să apăreți și aici.
Și Mecanicul a început?
E foarte ciudat!
Hai să-i snopim pe netrebnici!
Zane!
Trebuie...
Aveneti va fi foarte mulțumit.
Zane?
Zane!
Eram disperată. Aș fi încercat orice.
Chiar și teoria lui Zane.
Mi-am pus pălăria și am început.
Trebuia să fie un indiciu pe undeva.
Mi-am pierdut partenerul, nu hotărârea.
Răspunsul trebuia să fie undeva aici,
în Orașul jocurilor video.
Parola vocală „orașul jocurilor video” acceptată.
Am fost surprinsă să aflu că Zane avea dreptate.
Chiar ajută să vorbești cu voce tare. Am zis să intru în joc.
Milton Dyer, presupun.
Știam că mă va găsi cineva până la urmă.
- Nu este o vizită de curtoazie, nu? - Nu, dle Dyer.
Sau să vă spun „Aveneti”?
Nu sunt Aveneti.
Așa am denumit jocul, Aveneti.
Era numele temporar înainte de Imperiul Prime.
Era Aventură Neterminată I.
Inteligența jocului era periculoasă.
M-am decis să nu termin jocul.
- Cine a făcut-o? - Nimeni.
Am închis programul foarte bine.
Nu va vedea lumina zilei.
Programul putea fi terminat doar dacă...
Aveneti a terminat chiar el programarea.
Nu!
Subtitrarea: Dan Anescu