Eroarea.
Încântat, Okino! Ei sunt Cole, Kai, Nya și Jay.
Sunt onorat.
Dați-mi voie să-mi ofer serviciile.
Asta nu e...
Eu, Okino, promit să vă slujesc,
să vă protejez și să vă ghidez către Che-tană.
Mersi, Okino. E...
Sunt curios.
Când ai zis că ți-ai dezamăgit stăpânii, câți au fost?
- Doi? Trei? - Kai!
Ce? Pot întreba, nu?
Da.
Bine, deci câțiva.
Acum va fi diferit. Nu?
Da, jur!
Condu-ne! Ne încredem în tine.
Pe aici, în Pădurea Nemulțumirilor!
Apoi trecem de Stâncile Isteriei
până la Labirintul Dragonului Roșu.
Pădurea Nemulțumirilor? De ce îi spune așa?
Ce-a fost asta?
Spinii nemulțumirilor.
Vin din tufișurile alea.
Împrăștierea! Ne ochesc mai greu.
Da. Eu iau tufișul din mijloc.
Eu, pe cel stâng.
Eu, pe cel drept.
Eu mă asigur că nu ne urmăresc.
Ce? Mai am o viață, mai știți?
Bine, la trei.
Unu, doi, trei!
Ninja versus tufișuri. Ce tare!
Aceste arme noi sunt grozave!
A fost...
Cole!
M-a lovit!
S-a dus viața.
Aveți grijă!
Aici, toate lucrurile,
flori, copaci sau bestii, vor să vă distrugă.
Si pământul e periculos.
E întuneric aici.
Stați puțin!
Așa e mai bine.
Grozav! Acum văd la ce mă uit. E și mai rău.
Zi-ne despre Che-tană. E într-un labirint?
Da, păzit de un animal fioros, un dragon.
Am mai luptat cu dragoni.
Nu ca acesta.
Dinții lui pot zdrobi armuri,
suflarea topește oțelul,
iar prin solzii lui nu pot trece săbiile.
- Nya! - Rezistă!
Scoateți-mă!
Ce naiba a fost asta?
- Dinții mlaștinii. - Dinții mlaștinii?
Și pământul e periculos.
Îți spun ceva.
Milton Dyer are o imaginație bolnavă.
- Ce e? - Vrejurile.
Cred că-s Vrejuri Sugrumătoare.
Nu-mi place cum sună.
Vrejuri Sugrumătoare? Grozav!
Lloyd, verifică tu!
E rândul tău.
Eu am pierdut trei vieți, Cole a fost înțepat,
Nya a căzut...
Bine.
Sunt nor...
Ce erau?
Loyd, ești bine?
Sunt bine.
Cine ești?
Sunt din Frăția Șobolanilor
și am jurat să tac.
Face-ți ce vreți! Nu vă spun nimic!
Îl ajuți pe Aveneti?
Nu mă păcălești să spun că Aveneti ne-a zis să vă atacăm.
N-o să meargă!
Nu e prea deștept, nu?
Aveneti trișează
ca să nu câștigăm jocul.
Asta mă înfurie!
- Joc? - Da.
Imperiul Prime. Da, ești un personaj.
- Faci parte din joc. - Ce joc?
Okino, știu că e greu de crezut,
dar lumea asta, pădurea, capcanele, toate...
sunt...
E doar un joc, Okino.
Nu e real. Suntem într-un joc.
Și Aveneti face regulile.
El a făcut locul ăsta.
Joc? Îl testezi pe Okino. Crezi că mă păcălești?
Nu, Okino, spunem adevărul.
Nu e programat să înțeleagă. Face parte din joc.
- Joc! - Deci ce facem?
Nu schimbă nimic.
Aveneti vrea să ne oprească.
Nu joacă cinstit. Hai!
Nu.
Am mâncărimi!
Trebuie să mă ajutați!
Scărpinați-mă!
Dă-mi un motiv!
Te pot ajuta. Știu o eroare.
Ce?
E eroare în joc.
O scurtătură pentru a trece de pădure.
Ajutați-mă, dați-mi drumul!
Ce zici?
Se poate. Unele jocuri au erori.
Da, ca Pumn în față!
Știi că puteai să treci prin perete?
Dacă e așa, am putea economisi timp.
Ce înseamnă „eroare”?
E greu de explicat.
Dacă te eliberăm, ne duci la eroare?
Da! Promit!
Eliberează-mă!
Dați-mi drumul!
Chiar acolo!
Haide, pe aici. Repede!
- S-o facem? - Ce avem de pierdut?
Acolo. Vedeți?
Asta e. Săriți! Așa!
Ce naiba?
Nu e nevoie să vii, Okino.
E eroarea. Putem merge singuri.
Atenție! E o capcană!
Fraierilor!
Trăiască Șobo Atta!
Șobolan netrebnic!
Lloyd, sunt prea mulți!
Okino!
Mergeți! Îi rețin eu!
După șobolan!
- Reparați eroarea! - Nu!
Fugiți!
- Okino, haide! - Du-te!
Salvează-te!
Okino, nu plec fără tine. Aleargă!
Am reușit.
Chiar am reușit.
Da!
Okino, mulțumesc!
Ne-ai salvat viețile.
Majoritatea.
Ești bine?
Ai spus adevărul.
Lumea asta, lumea mea e o eroare?
Un joc, da.
Iar eu fac parte din ea, un pion.
Nu. Dacă erai un pion, nu ne-ai fi ajutat.
Ne-ai salvat viețile. Tu ai decis, nu Aveneti.
Okino, n-am fi reușit fără tine.
Dacă nu mă pot încrede în ceea ce văd, în ce cred,
în ce să mă încred?
Ești un om bun, Okino.
Încrede-te în tine. Și în prietenii tăi.
- Prietenii mei? - Da.
Noi.
Vom avea nevoie de orice ajutor.
Subtitrarea: Dan Anescu