‫- בפרקים הקודמים -‬
‫משהו מתבשל למעלה.‬
‫משהו גדול?‬
‫המלאך גבריאל נעלם.‬
‫גבריאל!‬
‫גבריאל.‬
‫הוא בצרות. - מי אני?‬
‫צריך להשאיר אותו כאן ולהחביא אותו.‬
‫הידד! הבה נחל במכירת הספרים!‬
‫אתם ביחד הרבה זמן?‬
‫מי? - אתה ובן זוגך.‬
‫לא, זה לא ככה.‬
‫אני מלאך, אתה שד.‬
‫אנחנו אויבים מלידה.‬
‫סור מעל פניי שטן עלוב.‬
‫אחריך.‬
‫שלום, שלום, שלום.‬
‫מה קורה פה?‬
‫מי זאת?‬
‫המפקחת השוטרת.‬
‫כך קוראים לי. - כמובן.‬
‫קראולי מחזיק בגבריאל, נכון?‬
‫נסתער על חנות הספרים ונהרוג כל דבר שינסה להפריע לנו.‬
‫לא עשיתי את זה מאז המלחמה הגדולה.‬
‫פוצצת את ההילה שלך.‬
‫אני חושב שאנחנו צריכים לנהל שיחה קצרה.‬
‫הוא שאל מי צריך להיות אחראי בגן עדן.‬
‫יש רק מועמד אחד, וזה אתה.‬
‫תגיד לי שסירבת.‬
‫אוכל לחולל שינוי.‬
‫כלומר, אם גבריאל ובעל זבוב יכולים לברוח ביחד,‬
‫אנחנו יכולים להיות "אנחנו".‬
‫אני סולח לך.‬
‫אל תטרח.‬
‫הצעד הבא בתוכנית הגדולה.‬
‫אפשר לדעת מהי?‬
‫אנחנו קוראים לה "הביאה השנייה".‬
‫- סגור ביותר -‬
‫מעניין מה אלוהים באמת מתכננת.‬
‫- המלחמה בגן עדן -‬
‫- במרכז היקום, -‬
‫- מלאך נגד מלאך, -‬
‫- המורדים נפלו סוף סוף. -‬
‫אני לא מאמין שזה נגמר.‬
‫ונגמר בניצחון מרהיב, אזירפאל.‬
‫יוצא מן הכלל.‬
‫כן, אני מניח שכן.‬
‫היה לזה מחיר, כמובן.‬
‫כמה איבדנו בהתקפה האחרונה?‬
‫מאה בערך, לצערי.‬
‫הם הפתיעו אותנו.‬
‫כל הסיפור היה נורא.‬
‫אזירפאל היה מעורר השראה...‬
‫ואסטרטג מופלא.‬
‫זהו תפקידי.‬
‫הקרב שנערך כאן, בלב כל הבריאה,‬
‫שינה הכול.‬
‫הם ניסו להשיג שליטה בלהבה הנצחית...‬
‫והובסו!‬
‫נספר לחיילים את החדשות הטובות?‬
‫אם תצעק או תעשה משהו שימשוך תשומת לב,‬
‫אתה תהיה מלאך מת. אתה מבין?‬
‫תן לי את החרב.‬
‫באמת לא היה ברשותך כלי נשק כשאיימת עליי?‬
‫לא, הוא אבד לי בקרב האחרון.‬
‫שלום. אני...‬
‫הגנרל אזירפאל. אני יודע.‬
‫ראיתי אותך בשדה הקרב.‬
‫יש לי הרבה שאלות, ואיש לעולם לא מציע תשובות.‬
‫מה קרה?‬
‫זה עלול לכאוב,‬
‫אבל זה יעצור את הדימום.‬
‫אתה יודע, במהלך המלחמה הכיתי במלאכים מורדים...‬
‫אבל את זה מעולם לא עשיתי.‬
‫אני צריך להודות לך?‬
‫מוטב שלא.‬
‫תודה על התחבושת.‬
‫מוטב שלא...‬
‫תספר לאיש מאין היא הגיעה אליך.‬
‫בהצלחה.‬
‫בשורות טובות 3‬
‫- לונדון -‬
‫- ההווה -‬
‫וכל הכבוד לכולם על תוכנית "הביאה השנייה".‬
‫בנוסף,‬
‫ברצוני לברך...‬
‫את מיכאל ואת צוותה על פתרון הלוגיסטיקה‬
‫שביצירת מטוס בגודל מלא,‬
‫שבתוכו נוסע אנושי,‬
‫באמצע טיסה.‬
‫טוב לראות שכולכם נרגשים כמוני.‬
‫יש עדכון?‬
‫כן, מוריאל.‬
‫רצית שאודיע לך‬
‫כשהוא יתעורר‬
‫וילבש צורה.‬
‫ו...‬
‫שני הדברים קרו.‬
‫נפלא. ואיך הוא הגיב?‬
‫לא רע.‬
‫הוא קצת...‬
‫"יש לי גוף, מה הקטע?"‬
‫ואני כזה,‬
‫"זאת לא ממש העבודה שלי".‬
‫והוא כזה,‬
‫"אין לי מושג מה קורה".‬
‫ואני כזה... - הכול מוכן.‬
‫נתת לנו...‬
‫רשימת מטלות ארוכה למדי, אזירפאל.‬
‫שום דבר לא ישתבש.‬
‫המכונית תפגוש את המטוס על מסלול ההמראה.‬
‫המלאך סנדלפון,‬
‫בחור טוב,‬
‫יסיע את המשיח הקם לתחייה‬
‫היישר לאומות המאוחדות,‬
‫שם יפגשו אותו אוריאל ומיכאל.‬
‫בליווי ספל תה, אולי.‬
‫לאחר מכן ישו יישא את נאומו‬
‫בפני כל אומות העולם‬
‫בכל שפות העולם, ואז...‬
‫אושר אין-קץ,‬
‫שלום עלי אדמות,‬
‫וכל שאר הדברים הטובים.‬
‫שלום עלי אדמות?‬
‫נכון. יש שאלות?‬
‫לא. יופי. טוב.‬
‫בואו נתחיל את "הביאה השנייה".‬
‫שלום.‬
‫אז אני די בטוח שאני ישוע...‬
‫בנו של יוסף.‬
‫עכשיו, זיכרוני קצת מעורפל,‬
‫אבל הדבר האחרון שאני זוכר‬
‫הוא שצלבו אותי.‬
‫התעלית מעל הגוף הגשמי,‬
‫אבל כעת חזרת.‬
‫בגוף חדש.‬
‫ואנחנו שולחים אותך לכדור הארץ‬
‫כדי להביא אושר עולמי.‬
‫אתה בטוח שמצאת את האדם הנכון?‬
‫בטוח לחלוטין.‬
‫בילית את אלפי השנים האחרונות‬
‫כחלק מהשילוש הקדוש,‬
‫אבל עכשיו יש לך גוף אנושי שוב,‬
‫כך שתוכל לדבר אל האנושות, אתה יודע,‬
‫כמו עוד בן תמותה.‬
‫ולומר להם שזה קץ הימים.‬
‫טוב, לא בדיוק.‬
‫לא... בדיוק?‬
‫לא. כל ה...‬
‫טוב, זה קצת מיושן.‬
‫אתם יודעים, הזמנים השתנו.‬
‫חשבתי שאולי ננסה משהו קצת יותר עליז.‬
‫זהירות,‬
‫הנה מגיע אושר עולמי. - לא.‬
‫קץ הימים.‬
‫או...‬
‫שלא.‬
‫אושר! עולמי!‬
‫שמחה אין-קץ, וכדומה.‬
‫זה אושר?‬
‫כן, על ידי.‬
‫אני האחראי.‬
‫בינתיים.‬
‫סליחה? - כלום.‬
‫איפה הצלקות?‬
‫היו לי ידיים של נגר.‬
‫גוף גשמי מופלא וחדש לגמרי.‬
‫חייב להיות לך גוף.‬
‫אחרת כולם ישאלו, "מי אמר את זה?"‬
‫אתה רק צריך לשאת נאום.‬
‫אזירפאל כתב לך אותו.‬
‫אתה תופיע בכל ערוצי הטלוויזיה,‬
‫בכל טלפון,‬
‫וכל אדם עלי אדמות ישמע אותך‬
‫מדבר אליו בשפתו שלו.‬
‫נס!‬
‫זה בוודאי יהיה מאוד...‬
‫מעורר השראה.‬
‫אני חושב שצריך לשקול מחדש את "קץ הימים".‬
‫לא, אין צורך. - ואת כל ההכאות שיתלוו אליו.‬
‫אני לא ממש עוקב.‬
‫מישהו מהחברים שלי נמצא כאן?‬
‫שמעון?‬
‫או תומאס?‬
‫הייתי שמח לדבר איתם.‬
‫חלף זמן רב.‬
‫אימא שלי?‬
‫אלפי שנים.‬
‫כל בני האנוש‬
‫שהכרת פעם...‬
‫מתים.‬
‫באמת?‬
‫טוב, מה לגבי...‬
‫המלאך‬
‫שביקר כדי לחזק את ידי‬
‫בלילה שקדם לכל ה...‬
‫מסמור.‬
‫המלאך גבריאל, נראה לי שהוא אמר...‬
‫באמת? - כן.‬
‫האמת שהוא לא עזר במיוחד.‬
‫הוא בעיקר דיבר על עצמו. אבל...‬
‫גם הוא...‬
‫כבר לא בתמונה.‬
‫אבל בטוח יש... רגע, אדום השיער.‬
‫עם ה...‬
‫עם העיניים המצחיקות?‬
‫הוא הראה לי את כל ערי העולם.‬
‫גם הוא היה כמוכם, לא?‬
‫לא אנושי?‬
‫כן. הוא עדיין בסביבה?‬
‫לא כאן למעלה. או בגיהינום.‬
‫הוא בכדור הארץ בימים אלה.‬
‫הוא לא ממש אחד מאיתנו.‬
‫לא, אבל הוא נראה נחמד.‬
‫יש לו...‬
‫איכויות.‬
‫אם בכל מקרה אצטרך להגיע לכדור הארץ...‬
‫זה יהיה בלתי הולם.‬
‫סנדלפון שכאן ישגיח עליך.‬
‫בחור טוב.‬
‫- חדר להשכרה -‬
‫גברת סנדוויץ'.‬
‫לא תקבל ממני כלום, קראולי.‬
‫בחייך, גברת סנדוויץ'.‬
‫בחייך, 150 ליש"ט.‬
‫הערב היא סוף סוף תחזור אליי.‬
‫בריאן לא יוותר על משהו שהוא הרוויח ביושר.‬
‫הפעם זה יהיה אחרת.‬
‫תודה רבה לך.‬
‫השקיתי אותם עכשיו.‬
‫אני עוד אחזור.‬
‫יש לנו מנצח, מר קראולי.‬
‫אלה רק מספרים וסיכויים.‬
‫אחרי שתכננת מערכת כוכבים, בלאק ג'ק זה קל.‬
‫ניצחון נוסף.‬
‫בואו לאבא'לה.‬
‫שלום, מיסטי.‬
‫לא כיף להשתכר לבד.‬
‫קדימה.‬
‫ספרי לנו סיפור מצחיק על גורילות...‬
‫או על דולפינים.‬
‫נו.‬
‫בכמה זכיתי הערב?‬
‫במאה אלף בערך.‬
‫מאה אלף מרשרשים.‬
‫זה בטוח מספיק כדי להוציא את בריאן מהחדר האחורי!‬
‫זה אף פעם לא נגמר טוב.‬
‫שמע לי, בן...‬
‫תסתפק בניצחון.‬
‫קראולי.‬
‫זה אדון לפני הספירה.‬
‫מאה אלף ליש"ט.‬
‫בחייך, זה שווה יותר ממנה.‬
‫זכיתי בה.‬
‫המכונית שלי.‬
‫בוא נטיל מטבע. כפול או כלום.‬
‫שמעת אותו.‬
‫הלקוח תמיד צודק.‬
‫תשמע מה נעשה.‬
‫מקס. בוא הנה, בן.‬
‫כן, מי זה?‬
‫יפה. עכשיו...‬
‫אם תמצא את הגברת,‬
‫הבנטלי שלך.‬
‫כמה חבל.‬
‫הבנטלי עדיין שלי.‬
‫הפסדתי דברים גרועים יותר.‬
‫אתה מפסידן, קראולי.‬
‫אתה בא לכאן רק כדי להפסיד.‬
‫יכולת לצאת מפה אדם עשיר מאוד.‬
‫כי אתה פתי.‬
‫התנהגת יפה?‬
‫מה חשבת על הנאום?‬
‫אני חושב שהוא קצת חסר מעוף.‬
‫אני...‬
‫אני אוהב לספר סיפורים,‬
‫משלים, אם תרצה,‬
‫שמושכים אנשים...‬
‫אזירפאל כתב אותו.‬
‫הוא נוסה...‬
‫עליו.‬
‫קומת מטטרון.‬
‫מה?‬
‫מה אתה עושה שם?‬
‫אתה יודע שאסור לך לעלות לקומה הזאת!‬
‫ומה זה עושה אצלך?‬
‫תביא לי את זה!‬
‫אני...‬
‫הישות היחידה שרשאית...‬
‫אני...‬
‫תישאר כאן.‬
‫מישהו הפעיל את האזעקה?‬
‫זאת הייתי אני.‬
‫משהו אינו כשורה.‬
‫המטטרון נעלם.‬
‫נעלם?‬
‫יכול להיות שהוא יצא להליכה?‬
‫הוא לא בגבולות היקום.‬
‫זה מגוחך. - כלומר...‬
‫כבה אזעקה.‬
‫בשביל שהמטטרון יוכל להיעלם מהיקום,‬
‫המטטרון חייב לחדול מלהתקיים.‬
‫כלומר, אם הוא היה מת?‬
‫ברור שהמטטרון לא מת.‬
‫סנדלפון.‬
‫איפה ישו?‬
‫כדור הארץ.‬
‫שלום. סליחה.‬
‫אין לי כסף, חבר. סליחה.‬
‫לא, לא, משהו מריח טוב.‬
‫לא אכלתי מזמן.‬
‫קח.‬
‫טוסט גבינה.‬
‫אתה צריך אותו יותר ממני.‬
‫זה ממש יפה מצידך.‬
‫את יודעת,‬
‫לאיש אחד היו שלושה בנים.‬
‫סליחה, חבר.‬
‫עם האוכל אני אסתדר,‬
‫אבל לא בא לי לשמוע סיפורים.‬
‫למעשה,‬
‫אני מחפש את...‬
‫יש לו שיער אדום.‬
‫ועיניים צהובות.‬
‫יש לו ידע רחב.‬
‫אני חושב שהוא מלאך?‬
‫שם למטה.‬
‫תודה.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה על ההשכמה.‬
‫אני לא ישן, אני מעולף.‬
‫תרצה קצת מטוסט הגבינה שלי?‬
‫תניח לי לנפשי.‬
‫הלב שבור.‬
‫העולם שבור.‬
‫אין טעם לכלום.‬
‫רציתי לשאול אותך.‬
‫הראית לי את כל הערים ההן.‬
‫מה עליי לעשות עכשיו?‬
‫העניין הוא... העניין הוא...‬
‫העניין הוא... נכון?‬
‫על מה דיברתי?‬
‫על כך שהעניין הוא...‬
‫העניין עם שלושת הקלפים, כן?‬
‫תמיד...‬
‫למצוא את הגברת.‬
‫תלמד את זה, תהיה מסודר.‬
‫תמצא את הגברת.‬
‫בפעם שעברה הבאתי את התינוק,‬
‫ואז...‬
‫ערבוב, ערבוב, ערבוב.‬
‫כולם מחפשים במקום הלא נכון, כן?‬
‫העניין עם שלושת הקלפים.‬
‫תמצא את הגברת.‬
‫ואם אלמד למצוא את הגברת עם שלושת הקלפים,‬
‫זה יעזור לי להבין למה אני כאן?‬
‫אתה...‬
‫מבזבז לי זמן יקר...‬
‫של עילפון מרוב שכרות.‬
‫לך מפה. טוב.‬
‫ביי ביי.‬
‫לילה טוב.‬
‫מן הסתם, ישו לא יופיע בקבצי התצפית של כדור הארץ.‬
‫האנטיכריסט לא היה שם.‬
‫אבל ספר החיים הוא סיפור אחר לגמרי.‬
‫אז... איפה הוא?‬
‫הוא אמור להיות...‬
‫על הדוכן הזה.‬
‫שם הוא היה מאז שחר הימים.‬
‫הוא לא קם והלך.‬
‫צריך לדווח על זה.‬
‫אין למי לדווח כרגע.‬
‫המטטרון נעלם, זוכרים? - בהחלט.‬
‫אין מטטרון,‬
‫כפי שאומר המלאך לשעבר סנדלפון.‬
‫מלאך לשעבר?‬
‫הורדה מצערת בדרגה.‬
‫כי איבדת את המשיח! - לא יעלה על הדעת!‬
‫אי אפשר לאבד גם את ישו וגם את ספר החיים במקביל.‬
‫שני דברים!‬
‫לא. איבדנו גם את המטטרון.‬
‫שלושה דברים. למען...‬
‫אוי ואבוי.‬
‫יש לך הרבה על הראש?‬
‫טעויות מתבצעות.‬
‫תקשיב, אולי אנסה לאתר את ספר החיים?‬
‫עם מוריאל לצידי בתור המלאכית החוקרת שלי.‬
‫ואז אוכל להתרכז בחיפוש אחר ישו.‬
‫כן. כן, תוכנית מצוינת.‬
‫הוא לא באמת התכוון להורדה בדרגה, נכון?‬
‫חוששתני שכן,‬
‫מלאך התיעוד הזוטר סנדלפון.‬
‫תגרום לו להתפכח.‬
‫- פיכח שיכור -‬
‫נראה לך שהוא מסוכן?‬
‫כבר לא.‬
‫טוב, שמישהו יתקע בו אצבע.‬
‫הוא רק מעמיד פנים שהוא ישן.‬
‫התפטרתי, דגון.‬
‫לא קיבלת את התזכיר?‬
‫לא שלחת תזכיר.‬
‫כי התפטרתי.‬
‫אני מחזירה אותך לתפקיד תכף ומיד.‬
‫בקומה העליונה התחילו במבצע "הביאה השנייה".‬
‫הבנתי.‬
‫אז קץ הימים החל...‬
‫שוב.‬
‫יפה לכם.‬
‫לא, לא יפה לי.‬
‫הם איבדו אותו.‬
‫את מי?‬
‫אתה יודע.‬
‫ההוא שמתחיל הכול.‬
‫הילד הממוסמר.‬
‫ישו?‬
‫אלוהים.‬
‫ולמה אני פה?‬
‫אנחנו צריכים שתמצא אותו, קראולי, לפניהם.‬
‫הבנתי.‬
‫אתם אפילו לא מבטאים את שמו.‬
‫מה תעשו אם תמצאו אותו?‬
‫בן ערובה.‬
‫עם...‬
‫ישו.‬
‫בידיים שלנו!‬
‫נוכל לתקוף את גן עדן.‬
‫ומלחמת כל המלחמות תמטיר עליהם.‬
‫אנחנו נגור למעלה...‬
‫והם יהיו כאן למטה!‬
‫אתה מבין בני אנוש, קראולי.‬
‫אז תמצא אותו. תעזור לנו, ואנחנו נעזור לך.‬
‫לא.‬
‫לא? - לא.‬
‫לא?‬
‫לא.‬
‫טוב, אתה תתחרט על זה.‬
‫אני אוסיף לרשימה.‬
‫טוב, תעיפו אותו מפה!‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אני פשוט...‬
‫אני צריך...‬
‫לפתור את זה.‬
‫עכשיו, איפה להתחיל?‬
‫למה שלא תבקש עזרה‬
‫מהחבר החברי שלך?‬
‫ה...‬
‫לא. לא, אני לא יכול.‬
‫זה לא בא בחשבון.‬
‫אולי הוא ישמח לראות אותך בכל מקרה.‬
‫בפעם האחרונה שראיתי אותו, הוא לא היה במיטבו, האמת.‬
‫הוא נראה קצת...‬
‫אבוד.‬
‫- החדר האחורי הקטן -‬
‫- מכירת חיסול -‬
‫לא חשבתי שאראה אותך כאן שוב.‬
‫אני...‬
‫כולם עזבו.‬
‫או מכרו את העסק.‬
‫אני לא.‬
‫אני דבקה בסוהו כמו...‬
‫בלוט ים לסלע.‬
‫אני...‬
‫שלום.‬
‫תראי, החבר שלי...‬
‫קראולי?‬
‫ראית אותו?‬
‫לא היית מחפש אותו אלמלא היית צריך ממנו משהו.‬
‫כי אתה אחד שלוקח.‬
‫הוא לא עניין אותך.‬
‫גם לא רחוב וויקבר.‬
‫אני...‬
‫אני אוהב את רחוב וויקבר. - כן?‬
‫אז איפה היית כשהמצב הידרדר?‬
‫אתה יודע, מעולם לא העליתי בדעתי‬
‫שתחזור כדי לשמוח לאיד.‬
‫לשמוח לאיד?‬
‫הוא שם למטה.‬
‫קראולי?‬
‫אני...‬
‫קום, בבקשה.‬
‫טוב לי כאן למטה, תודה.‬
‫תראה, אני יודע שאתה כועס עליי.‬
‫כן.‬
‫אבל אני מוכן להעלים עין.‬
‫כי...‬
‫טוב, יש לנו הרבה נושאים לדון בהם.‬
‫אין לי מה לומר לך.‬
‫אם אתה מצפה ממני לרקוד את ריקוד הטעות,‬
‫חוששני שתחכה די הרבה זמן.‬
‫מזמן עברנו את שלב הריקודים הקטנים, מלאך.‬
‫סגור את הדלת בדרכך החוצה.‬
‫אבל...‬
‫אין לך דלת.‬
‫- א"ז נפל ושות' -‬
‫שובר את הלב, נכון?‬
‫קראולי.‬
‫ניהלת חנות ספרים במשך מאות שנים.‬
‫כל כך אהבת אותה.‬
‫ואז פשוט עזבת.‬
‫מה קרה פה?‬
‫תגיד לי אתה.‬
‫מוריאל הייתה אמורה לקחת פיקוד.‬
‫היא עשתה את זה במשך כמה שבועות, ואז...‬
‫סגרה את הדלת ו... - נזקקתי למוריאל.‬
‫נזקקתי למישהו שיעבוד לצידי בגן עדן, מישהו...‬
‫נחמד.‬
‫אבל לא לזה התכוונתי.‬
‫התכוונתי, מה קרה פה?‬
‫נעדרתי במשך שנים.‬
‫כלומר, החנות קצת מאובקת, כן, אבל...‬
‫החלונות לא שבורים.‬
‫שום דבר לא נגנב!‬
‫אין בעיית מזיקים.‬
‫היית מצפה שיהיו חולדות, נכון?‬
‫אתה לא היית כאן.‬
‫לא הסכמתי לאבד גם את החנות.‬
‫כך נראה.‬
‫אני...‬
‫אני מניח שעליי... להודות לך.‬
‫מוטב שלא.‬
‫אתה רוצה ממני התנצלות?‬
‫ניסיתי לעשות את המעשה הנכון.‬
‫טוב, אתה יודע מה אומרים על הדרך לגיהינום?‬
‫מה?‬
‫צריך לסלול אותה מחדש.‬
‫תראה, קראולי...‬
‫באתי לעזור לך.‬
‫כן? - כן.‬
‫לא נכון! באת בגלל ישו!‬
‫ניסית להחזיר אותו, ועכשיו איבדת אותו!‬
‫איך ידעת?‬
‫כשגרים בסמטה, אנשים מספרים לך דברים.‬
‫טוב...‬
‫כן. אני...‬
‫ישנו העניין הזה. אני צריך...‬
‫מצאנו את האנטיכריסט ביחד. אתה ואני.‬
‫היסטוריה עתיקה.‬
‫ישו זוכר אותך, אתה יודע? כן.‬
‫והוא שאל לגביך.‬
‫הוא נראה...‬
‫נחמד מאוד.‬
‫ועכשיו הוא מסתובב חופשי.‬
‫לבדו.‬
‫מסכן.‬
‫אני רק מקווה שלא מסמרו אותו שוב.‬
‫הם לא יעשו זאת שוב, נכון?‬
‫הם לא השתנו יותר מדי, מה?‬
‫בגן עדן מחפשים אותו.‬
‫גם בגיהינום יחפשו.‬
‫אף אחד לא מוצא אותו.‬
‫קראולי, זה גדול יותר משנינו.‬
‫אני לא יכול לעזור לך. - למה לא?‬
‫אין לי מכונית.‬
‫אז בבקשה, תביא את המכונית שלך. איפה היא?‬
‫איבדת אותה?‬
‫כן. - איך?‬
‫הפסדתי אותה במשחק מיומנות ומזל.‬
‫סליחה, לא שמעתי.‬
‫הפסדתי אותה במשחק מיומנות ומזל.‬
‫למי?‬
‫לבריאן קמרון.‬
‫מעולם לא שמעתי עליו.‬
‫נשמע כמו רואה חשבון.‬
‫איך לעזאזל הפסדת את הבנטלי שלך לאדם בשם בריאן קמרון?‬
‫הוא גנגסטר.‬
‫עדיין ישנתי במכונית.‬
‫תמיד רציתי בנטלי קלסית.‬
‫חשבתי לעצמי, גבר שיש לו מכונית כזאת בטוח יהיה בעניין של התערבות קטנה,‬
‫משחק קטן של מיומנות ומזל.‬
‫אני לא בעניין. זה הבית שלי.‬
‫אני לא יכול להכריח אותך לשחק, כמובן.‬
‫אבל אני כן יכול‬
‫להצית שרפה בחנות הספרים הקטנה הזאת ולשרוף אותה עד היסוד ברגע זה ממש.‬
‫לא, פשוט אני רואה אותך ישן כאן בחוץ,‬
‫ואני בד"כ רואה אותך בפנים...‬
‫משגיח עליה בשבע עיניים.‬
‫קח את המכונית.‬
‫אני איש עסקים, אדוני, לא גנב מן השורה.‬
‫אני בסך הכול מציע שנשחק... משחק קטן של ג'נטלמנים.‬
‫נמאס לי מזה.‬
‫חשבון הניסים שלך אינו פעיל יותר.‬
‫תסתלק, בבקשה.‬
‫המחלקה המשפטית שלי ניסחה.‬
‫אתה יודע, רק נשחק משחק קטן.‬
‫ואם תנצח,‬
‫אני אלך ושום דבר לא יעלה באש.‬
‫אם תפסיד,‬
‫אני אקבל את הבנטלי.‬
‫אני...‬
‫בלי איזה ניצוץ?‬
‫פשוט תחתום שם עכשיו.‬
‫אז מה המשחק?‬
‫זה משחק הלוח האהוב עליי, למען האמת.‬
‫עכשיו, אתה צריך שהכול יהיה בבעלותך,‬
‫ואת כל האחרים תשאיר...‬
‫חסרי פרוטה, מרוסקים ואומללים.‬
‫נשמע כמו משחק שרק בן אנוש יכול להמציא.‬
‫אתה יכול להיות הנעל.‬
‫- אפשרות -‬
‫- גן עדן - על כל שריד, גבה כפליים בתור הנוכחי. -‬
‫- לך לגיהינום -‬
‫- מעקף שמימי חזור שלוש משבצות אחורה, התקדם ארבע. -‬
‫- גן עדן חזור אחורה שש, או 666, משבצות. -‬
‫- חנות ספרים בוערת גבה פי ארבעה מהמספר שבקוביות. -‬
‫אוי לי.‬
‫כבר משכנת את כל הנכסים שלך,‬
‫אז זה די מרושש אותך, לא?‬
‫אבל באמת, זה עדיין... זה משחק מצוין, הלא כן?‬
‫חסר פרוטה, מרוסק ואומלל.‬
‫אבל איך לעזאזל ויתרת לו ככה?‬
‫חוזה הוא חוזה.‬
‫מה לעשות? הגיהינום חתך ממני.‬
‫ניסים הם לא אופציה.‬
‫ואתה היית במקום אחר. - כן.‬
‫בסדר גמור.‬
‫נלך ונחזיר את הבנטלי שלנו...‬
‫הבנטלי שלי.‬
‫כמובן. ואז...‬
‫ואז תעזור לי למצוא את ישו.‬
‫אעשה זאת בעצמי.‬
‫קראולי.‬
‫קראולי!‬
‫אני כל כך מאוכזב ממך.‬
‫גונב לי את המכונית?‬
‫אני רוצה את הבנטלי שלי בחזרה.‬
‫ואני רוצה לשחק ב"ארסנל",‬
‫אבל גם זה לא יקרה, נכון, חבר?‬
‫אני צריך את המכונית שלי!‬
‫אתה צריך ללמוד לקח, זה מה שאתה צריך.‬
‫ואני כל כך איהנה מזה.‬
‫מי אתה?‬
‫אני מוכר ספרים בדימוס.‬
‫באתי לקחת את החבר שלי בחזרה.‬
‫ואת המכונית שלנו... שלו.‬
‫אתה חבר שלו?‬
‫הוא לא. - אני דווקא חושב שכן.‬
‫אני מציל אותך ומשחרר את הבנטלי שלנו.‬
‫לא יקרה. זאת המכונית שלי.‬
‫זכיתי בה ביושר. אז אתה מוזמן להתחפף.‬
‫אני דווקא נרגש להכיר אותך,‬
‫מר בריאן קמרון.‬
‫לפי מה ששמעתי,‬
‫אתה השחקן השני הכי טוב במשחקי מיומנות ומזל בלונדון כולה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫השני, אתה אומר?‬
‫כמובן.‬
‫אחריי.‬
‫מושלם.‬
‫מיסטי, יקירתי.‬
‫תוציאי את משחקי הלוח.‬
‫חוששני שלא.‬
‫לפי הכללים שלך,‬
‫בתור קורא התיגר, מגיע לי לבחור.‬
‫מה?‬
‫פתרון תשבצים תחרותי.‬
‫זה אפילו לא משחק, נכון?‬
‫הראשון שפותר הכול נכון מקבל את הבנטלי.‬
‫אבא, תיזהר.‬
‫כן, תקשיבי, אני יודע לפתור תשבץ, בסדר?‬
‫אבל אני יכול... לבקש עזרה מאחרים?‬
‫אני יכול לבקש עזרה אם צריך, נכון?‬
‫לשתף פעולה?‬
‫תיעזר כמה שאתה צריך.‬
‫התחלנו.‬
‫"אחד מאוזן. שבע אותיות.‬
‫"פטר יקיף את הדום וימנה לך צעדים."‬
‫כמה הולם.‬
‫זה רמז.‬
‫במקרה הזה, המילה "יקיף"‬
‫רומזת לך לחפש מילה בתוך מילה,‬
‫וכך מתקבלת המילה הראשונה, "פדומטר".‬
‫בילי?‬
‫בילי. כן, חבר.‬
‫תן לי פתרון לתשבץ ההיגיון של היום,‬
‫עכשיו.‬
‫בטוח אפשר למצוא באינטרנט. תריץ חיפוש או משהו.‬
‫כן, טוב, אז תמצא את הברנש שחיבר את התשבץ ותאיים עליו.‬
‫תגיד לו שאנחנו...‬
‫נהרוג את בעלו, את הכלב שלו או משהו כזה.‬
‫סיימתי.‬
‫מה?‬
‫לא. יכולת לכתוב כל דבר.‬
‫מה זה 10 מאונך?‬
‫המשפט "גברת דזמונד מרחפת לצלילי השיר החללי של דיוויד"‬
‫מתייחס לנורמה דזמונד משדרות סאנסט,‬
‫והצירוף "נורמה מרחפת"‬
‫הוא אנגרמה של שירו של דיוויד בואי, "חיים על מאדים".‬
‫אני אקח את המכונית ואת החבר שלי.‬
‫זה לא יקרה, חבר.‬
‫בריאן, בריאן...‬
‫נתתי לך הזדמנות.‬
‫אין צורך להתעצבן.‬
‫כריש? - נכון.‬
‫צריך להזדרז.‬
‫כריש! - אבא, אתה בסדר?‬
‫כריש! - אבא, שב.‬
‫כן, אבל זה כואב. - אבא, שב.‬
‫כריש?‬
‫תזעיקו אמבולנס.‬
‫אתה בטח מרוצה מעצמך כרגע, נכון, חבר?‬
‫כלל לא.‬
‫עסקה היא עסקה.‬
‫בסדר. בוא נגמור עם זה.‬
‫אז איפה ישו?‬
‫לא יודע.‬
‫אתה לא יודע?‬
‫טוב, לא.‬
‫אחרת לא הייתי צריך לחפש אותו, נכון?‬
‫לא הייתי זקוק לך. - לא זקוק לי. בטח.‬
‫יפה. הבנתי אותך.‬
‫אבל ברצינות, אין לך מושג?‬
‫כדור הארץ גדול למדי. - אני מודע לכך.‬
‫מה תכננת לעשות? לצלצל בפעמון? להשאיר חטיפים?‬
‫לתלות שלטים על פנסי רחוב,‬
‫"משיח נעדר, מוצע פרס צנוע?"‬
‫לא, אני... תראה, אני לא יודע!‬
‫אז...‬
‫יש לכם מושג איפה ספר החיים עשוי להיות?‬
‫לא.‬
‫חוששתני שלא.‬
‫מצטערת.‬
‫מובן שלא.‬
‫חבל.‬
‫אז אולי...‬
‫יש לכם רעיון איך הוא הגיע למקום שבו הוא נמצא,‬
‫ואינו ידוע לנו אפילו?‬
‫אבל שאלה מצוינת.‬
‫- מחפש את הגברת של חייך? -‬
‫אני מחפש את הגברת.‬
‫בימים עברו, יקירי,‬
‫הייתי מסדרת לך מישהי.‬
‫אבל היום הכול נעשה באינטרנט, לא?‬
‫שב איפה שבא לך.‬
‫מי אתה?‬
‫יהושע.‬
‫לבריאות.‬
‫לבריאות לך.‬
‫הארי פריש, חבר.‬
‫או הארי הדג, כמו שקראו לי פעם,‬
‫בימים שהשם שלי היה שווה משהו.‬
‫אם כך, אקרא לך "הארי הדג".‬
‫מה דגת?‬
‫מה עושים עם הקלפים האלה?‬
‫כי נאמר לי למצוא את הגברת.‬
‫למצוא את הגברת? כן.‬
‫אכן הייתי מבצע את טריק שלושת הקלפים.‬
‫עם כמה חבר'ה.‬
‫אני מתגעגע אליהם.‬
‫היו לי חברים.‬
‫קבוצה.‬
‫שנים עשר חברים.‬
‫עכשיו אני לבדי. בלי טריק שלושת הקלפים, רק אני.‬
‫יש לך פרצוף של אדם ישר.‬
‫תודה.‬
‫לך יש פרצוף יפהפה, הארי,‬
‫אך מלא כאב.‬
‫אז איך אמצא את הגברת?‬
‫מצא את הגברת. בבקשה.‬
‫מצא את הגברת, על הכסף היא שומרת.‬
‫הנה היא פה, הנה היא עזבה,‬
‫לאן עוד תגיע, לאיש אין תשובה.‬
‫תלמד אותי?‬
‫אולי נשמע מוזיקה?‬
‫אולי קצת מוזיקת גראז' עם תופי טום-טום?‬
‫או קצת ריפ-ראפ?‬
‫או גו-גו?‬
‫אין לך שמץ של מושג‬
‫מה הדברים האלה אומרים. - יש לי.‬
‫כולם... סוגים של ביבופ.‬
‫תפסיק להסיח את דעתי. אני לא יכול לחשוב בצלילות כשאתה...‬
‫המצב שלי מורכב מאוד‬
‫כרגע, אתה יודע?‬
‫איבדת את ישו, דפקת את הביאה השנייה.‬
‫אין מורכב יותר מזה.‬
‫וייתכן שאיבדנו את ספר החיים.‬
‫איבדתם אותו?‬
‫בהחלט נראה שהוא חומק מאיתנו בהצלחה מרובה כרגע.‬
‫לא ייאמן!‬
‫עזבת אותי כדי לעשות סדר בגן עדן,‬
‫ובסוף בלגנת הכול עוד יותר!‬
‫הייתה לי הזדמנות לחולל שינוי.‬
‫אתה עדיין לא קולט, מה? אי אפשר לשנות כלום!‬
‫הכול מכור! היקום כולו!‬
‫הייתי חייב לנסות לפחות! אתה לא מבין?‬
‫אני לא רוצה‬
‫ביאה שנייה שיפוטית עם הסוסים המפחידים האלה‬
‫והכאה של חצי מהעולם.‬
‫אם אני הבוס...‬
‫אבל אתה לא, ולעולם לא תהיה!‬
‫תמיד יש מעליך מישהו שטורף את הקלפים.‬
‫כרגע אין.‬
‫גם המטטרון נעלם.‬
‫נפלא.‬
‫מר ראש ענק ומרחף,‬
‫"הבאתי לך קפה חביב"ֿ, לקח את עצמו וברח?‬
‫יכולת להימנע מכל זה.‬
‫יכולנו לברוח בעצמנו, ביקשתי ממך לבוא איתי.‬
‫יכולנו לשתות קוקטיילים באלפא קנטאורי.‬
‫זאת הייתה בעיה של מישהו אחר. - איך היינו מאושרים‬
‫בידיעה שאנחנו מפקירים את כולם,‬
‫אלוהים יודע לאיזו מציאות נוראית?‬
‫הביאה השנייה? אפוקליפסה?‬
‫הסוף של הכול בכדור הארץ, בדיוק כמו באלפא קנטאורי!‬
‫יכולתי לעצור את כל זה! רק רציתי להציל הכול‬
‫כדי שלכולם יהיה סיכוי, כולל אותנו!‬
‫ואיך זה הולך לך?‬
‫אל תסתכלי לאחור.‬
‫תמשיכי ללכת.‬
‫אנחנו בסך הכול הולכים באותו כיוון במקרה לגמרי.‬
‫בסדר.‬
‫אני אולי יודע משהו. - מה?‬
‫פנים קדימה.‬
‫אם אספר לך, אני רוצה לחזור לתפקידי כמלאך עליון.‬
‫אין לי סמכות כזאת.‬
‫עדיין לא.‬
‫תפגשי אותי במסדרון בחלל שבאמצע.‬
‫הם לא יחפשו שם.‬
‫שלום?‬
‫מוריאל?‬
‫שלום?‬
‫מוריאל? זאת את?‬
‫- גן עדן -‬
‫מוריאל?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫האזור הזה נסגר.‬
‫אני... באתי לפגוש את סנדלפון.‬
‫מוריאל.‬
‫למה אתה עוצר?‬
‫לא, אתה לא יכול לחנות פה.‬
‫הם יחפשו את הבנטלי.‬
‫הם לא חייבים לראות אותה, נכון?‬
‫ברצינות?‬
‫אנחנו יודעים שישו נמצא בכדור הארץ, אבל זה מקום גדול.‬
‫מי יודע איפה הוא.‬
‫הוא אוהב מדברים.‬
‫או לפחות אהב.‬
‫הוא בילה 40 ימים במדבר כשהכרתי אותו.‬
‫אבל זה לא ייתכן.‬
‫מן הסתם.‬
‫לא!‬
‫אני מבין.‬
‫זאת הייתה סאראקל.‬
‫נראה שסנדלפון...‬
‫נעלם גם הוא?‬
‫סאראקל חושבת שהוא נרצח.‬
‫עליי לחזור לגן עדן.‬
‫תיאלץ להתחיל בחיפושים אחר ישו לבדך.‬
‫לא, אני בא איתך.‬
‫לגן עדן? בשום פנים ואופן לא.‬
‫אתה לא יכול לעשות את זה לבד. קדימה.‬
‫אוריאל.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫כתבתי דוח על הרצח של סנדלפון.‬
‫מה הוא עושה פה?‬
‫הוא פה כתגבורת.‬
‫שני ראשים... עדיפים על אחד.‬
‫הוא שד.‬
‫לשעבר. שד לשעבר.‬
‫עכשיו אני אדם פרטי.‬
‫אז... סנדלפון נעלם.‬
‫הוא רצה לספר לי כמה דברים.‬
‫נראה לי שזה היה קשור למטטרון. ולספר החיים.‬
‫את חושבת?‬
‫אז אין לך מידע ממשי?‬
‫אז אולי את צריכה עזרה. - אוריאל.‬
‫מוריאל מושלמת לתפקיד.‬
‫עזרתך אינה נחוצה.‬
‫הוד קדושתך האינסופית, אני רוצה להגיש תלונה.‬
‫על... הבן אדם הזה‬
‫צריכה להיאסר הכניסה לגן עדן.‬
‫התלונה נרשמה.‬
‫זה ישנה משהו?‬
‫לא.‬
‫אז, ספר החיים.‬
‫צג הארכיון לא היה מראה מי לקח אותו?‬
‫מן הסתם חשבתי לבדוק בארכיון.‬
‫תראו.‬
‫רגע אחד הוא שם,‬
‫במקום שבו היה מאז שחר הימים.‬
‫ברגע שלאחריו, הוא לא.‬
‫אז מחקו את רגע הגנבה בעריכה?‬
‫לא ערכו.‬
‫הוא פשוט נעלם.‬
‫חיפשתי טביעות אצבע!‬
‫באמצעות זכוכית מגדלת.‬
‫וטביעות רגל.‬
‫אז...‬
‫אם הארכיון לא נערך,‬
‫אולי המציאות נערכה?‬
‫זה לחלוטין בלתי אפשרי.‬
‫על ידי ספר החיים, אתה מתכוון?‬
‫זה מבריק.‬
‫פשוט מסירים מהספר עצמו את הרגע שבו הספר נלקח,‬
‫והמציאות מתיישרת בהתאם.‬
‫אבל אי אפשר להסיר דברים מהמציאות סתם כך.‬
‫הם מתמהמהים קצת בזמן שהמציאות מדביקה את הקצב. אבל אז...‬
‫זה בטח מה שקרה למטטרון.‬
‫בקרוב מאוד תשכח מכולם.‬
‫טוב. בחזרה לעבודה.‬
‫צ'יק-צ'ק.‬
‫לא להתברבר.‬
‫תודה על... - אין צורך.‬
‫את עושה עבודה מצוינת.‬
‫מה אם הגיהינום עומד מאחורי זה?‬
‫למישהו כנראה היה מניע לגנבה,‬
‫מניע לרצח.‬
‫זה לא היית אתה. וזה לא הייתי אני.‬
‫מלאכים הם לא רוצחים.‬
‫אנחנו מדברים על אותם מלאכים?‬
‫אני חושב שאתה צריך לחזור לגיהינום ולברר כל מה שאפשר.‬
‫הם מכירים אותי. אני לא חוזר.‬
‫הם מכירים אותך.‬
‫אבל אותי הם לא מכירים.‬
‫אני יכול לנסות לברר. להעיף מבט.‬
‫אתה לא שד.‬
‫אם הם ימצאו מלאך לא מתועד משוטט בגיהינום, הם...‬
‫טוב, הם יהרגו אותך, בתור התחלה.‬
‫אתה שוכח.‬
‫אני אשף התחפושות.‬
‫לא, אתה לא.‬
‫האמת שזה לא רע.‬
‫את בטוחה שהם לא יזהו אותי?‬
‫בטוחה למדי.‬
‫כן?‬
‫אדוני הארכידוכס סלורץ' המרושע,‬
‫אדון הייסורים הסודיים,‬
‫בא לפגוש את לורד דגון.‬
‫לא מופיע לי כלום בלו"ז.‬
‫הוא הגיע ישירות מלמטה.‬
‫אנחנו למטה.‬
‫הכי למטה שיש.‬
‫יש פה שליח שהגיע כל הדרך מלמטה!‬
‫מלמטה?‬
‫מה, עכשיו?‬
‫הם אמורים ליידע אותנו.‬
‫אני לא חושב שהשטן מחויב‬
‫לעשות משהו כדי להקל עלייך, דגון.‬
‫נכון.‬
‫כן.‬
‫סליחה.‬
‫לא.‬
‫אנחנו מכירים?‬
‫אני לא כל כך נפגש עם אחרים.‬
‫לא. לא, אדוננו השטן דואג להעסיק אותי‬
‫עם כל ה... את יודעת,‬
‫ייסורים הסודיים וכל זה.‬
‫כן, כמובן.‬
‫אנחנו כאן‬
‫בגלל הבלגן למעלה.‬
‫הדוחות שלכם בנושא היו...‬
‫מאכזבים.‬
‫אז באתי לחקור באופן אישי.‬
‫הביאה השנייה?‬
‫הם איבדו אותו, נכון?‬
‫כן.‬
‫אבל אני בטוח שהם ימצאו אותו בקרוב,‬
‫אלא אם כן...‬
‫אנחנו יודעים איפה הוא?‬
‫בינתיים לא.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫אבל אני כאן... בקשר לעניין השני.‬
‫העניין השני?‬
‫הקומה העליונה.‬
‫רצח.‬
‫היעלמות.‬
‫ספר החיים... נעלם.‬
‫אל תגידו שלא שמעתם כלום!‬
‫כל מה שידוע לנו מופיע בדוח.‬
‫המטטרון וכמה מלאכים עליונים הוסרו מספר החיים,‬
‫לכן... פוף, נעלמו!‬
‫זה כל מה שידוע לנו.‬
‫אם מישהו מסתיר מידע‬
‫מהקומה התחתונה עוד יותר...‬
‫בכלל לא ידענו שהספר נעלם.‬
‫המקור הסודי שלנו מהקומה העליונה פלט את זה.‬
‫אני אספר לאדון חשכת הגיהינום‬
‫כמה עזרתם שניכם.‬
‫זה טוב, לא? לא?‬
‫בואי נקווה.‬
‫זה ריקוד, ג'וש. תמצא את המקצב.‬
‫תבין, הטריק הוא לא לחשוב לעולם שזה טריק.‬
‫הקלפים רוצים שיתמרנו אותם.‬
‫הם כמו אנשים, למעשה, אפילו אני.‬
‫רגע, אני זוכר את זה.‬
‫זוכר מה?‬
‫מישהו אובד עצות.‬
‫ואז אני אומר משהו שעוזר.‬
‫אז קדימה.‬
‫טוב...‬
‫טוב, אומר לך כך.‬
‫אם לאדם יש סירה,‬
‫ביכולתו לדוג.‬
‫משום ש... - יש לו רשת?‬
‫מה? - הבחור עם הסירה.‬
‫הוא צריך רשת. או חכה. כלומר,‬
‫הסירה לא תופסת את הדג, נכון?‬
‫לא, אולי אני קצת חלוד.‬
‫אתה יודע, חלפו כמה מאות שנים.‬
‫רגע. בסדר.‬
‫הייתה אלמנה ולה שלושה בנים,‬
‫והבן הבכור היה דייג.‬
‫ואז... - כל הסיפורים עוסקים בדיג?‬
‫לא.‬
‫הארי...‬
‫תמצא את הגברת.‬
‫לא ראיתי כלום.‬
‫אתה יודע, אולי חיי הקלפים הם לא משהו שאתה רוצה להיות חלק ממנו.‬
‫לא.‬
‫זה המעשה הנכון.‬
‫זאת דרך להגיע אל אנשים.‬
‫אני די בטוח שזאת המהות של הגברת.‬
‫אנשים שמוצאים שלווה, אהבה ואושר.‬
‫אושר?‬
‫תן לי לומר לך משהו, ג'וש.‬
‫החיים, החיים האלה...‬
‫מונעים ממך לראות את מה שחשוב באמת, כן?‬
‫היו לי ילדים, אתה יודע?‬
‫לא ראיתי אותם גדלים, כן?‬
‫כי הייתי עסוק מדי עם הקלפים.‬
‫בוא ננסה, טוב?‬
‫הזמנתי לך כמות אדירה של דים סאם.‬
‫זה בקבוק שאטונף דה פאפ, בציר 1988.‬
‫אני לא מתכוון לאכול.‬
‫אני כבר לא מלאך כזה.‬
‫לא, התפקיד שלי הוא לשמש דוגמה לכל שאר המלאכים על ידי...‬
‫קבלת החלטות.‬
‫החלטות... טובות ומכובדות.‬
‫הבנתי.‬
‫שבמסגרתן בחרת בגן עדן על פניי?‬
‫בחרתי בגן עדן בגללך.‬
‫הראית לי מה זה אומר להיות אמיץ‬
‫ולחולל שינוי.‬
‫להילחם על העקרונות שלי.‬
‫באמת? - כן.‬
‫אמרת לי שגן עדן לא נמצא בצד של אף אחד,‬
‫והבנתי שאני יכול לשנות את זה.‬
‫לוודא שהוא יהיה בצד של כולם.‬
‫באיזה אופן?‬
‫בתור התחלה,‬
‫ישו היה אמור להישלח לכאן כדי להביא את הסוף,‬
‫כדי לשים קץ לכול. - ברור.‬
‫ו... טוב,‬
‫בסופו של דבר באמת שכנעתי אותם למעלה‬
‫שהביאה השנייה לא חייבת לסמן את ארמגדון.‬
‫זאת יכולה להיות הזדמנות שנייה לתקן,‬
‫לשפר דברים,‬
‫לעודד את בני האנוש להיות, אתה יודע,‬
‫נחמדים יותר.‬
‫מה אלוהים אמרה על זה?‬
‫היא לא אמרה לי להפסיק.‬
‫הוא באמת דיבר עליך בחיבה, אתה יודע. ישו.‬
‫הוא אפילו זכר את הקטע שלך עם "ממלכות הארץ".‬
‫באמת? יפה.‬
‫מה?‬
‫הוא היה כאן.‬
‫אור העולם.‬
‫הילד הארור של מריה. הוא היה כאן, בסוהו.‬
‫זה היה הוא. דיברתי איתו.‬
‫מתחת לאף שלנו? כל הזמן הזה?‬
‫לא זיהית אותו?‬
‫עכשיו, לפני שתתחיל עם השיפוטיות, להגנתי, הייתי...‬
‫שיכור בטירוף.‬
‫זה כלל לא... לא, אני לא אעשה את זה, לא.‬
‫אלה חדשות טובות. הוא בקרבת מקום.‬
‫זה בהחלט מצמצם את החיפוש,‬
‫הרבה פחות מקדשים.‬
‫ומדברים.‬
‫מה לגבי הגיהינום? יש מושג?‬
‫לא נראה לי שהיה להם מושג כלשהו, למען האמת.‬
‫למעשה,‬
‫אני אפילו קולט ש...‬
‫חלק מהמידע שלהם היה לא מדויק.‬
‫באיזה מובן?‬
‫המקורות שלהם סיפרו להם שהמטטרון‬
‫ושני מלאכי עליון נרצחו בעזרת ספר החיים.‬
‫נו?‬
‫רק מלאך עליון אחד נרצח. סנדלפון.‬
‫אז מה שנאמר להם היה שגוי.‬
‫אלא אם כן...‬
‫הם לא שמעו על משהו שקרה כבר,‬
‫אלא תוכנית.‬
‫למה שמישהו יגלה להם את התוכנית?‬
‫כי הוא קצת... מופרע.‬
‫בידיים הלא נכונות, ספר החיים יכול‬
‫לשגע כל אחד.‬
‫אנחנו לא בנויים להתמודדות‬
‫עם גרסאות לא תואמות של העבר, ההווה והעתיד.‬
‫מפסיקה להיות לזמן משמעות.‬
‫חלקי מציאות שמתפוגגים כל הזמן‬
‫יכולים להפריע לאנשים לעקוב אחרי מה שיהיה נכון בעתיד...‬
‫אבל כרגע הוא עדיין לא.‬
‫בדיוק.‬
‫ואם התוכנית היא לא של מישהו מהגיהינום,‬
‫אז... - אז...‬
‫לא.‬
‫כדור הארץ.‬
‫באמת התגעגעתי לאוכל.‬
‫אז אני חושב שהצעד הבא...‬
‫הצעד הבא הוא שתתיישבו.‬
‫שלום, מיסטי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אבא שלי בטיפול נמרץ.‬
‫אתם יודעים, האיש הכי קשוח בלונדון.‬
‫ואתם פחות או יותר הרגתם אותו.‬
‫אני לא חושב שזה נכון.‬
‫הוא זכה במכונית שלך ביושר.‬
‫החבר שלי זכה בה ממנו ביושר.‬
‫אמרת שהם גנבו אותה. - כן.‬
‫ממש לא. חתמנו על חוזה.‬
‫ואז ניצחתי אותו בפתרון תשבץ היגיון.‬
‫זה באמת קשה.‬
‫מיסטי, אבא שלך בבית חולים‬
‫בגלל בעיות שליטה בזעם ושסתום לב פגום.‬
‫תשתוק!‬
‫אתם באים איתנו לחנות הספרים המחורבנת שלכם,‬
‫ואתם תראו אותנו שורפים אותה.‬
‫נראה לי שפתרתי!‬
‫מי את אמורה להיות?‬
‫את החקירה.‬
‫אבל מיכאל בחרה בי לחקור את ההיעלמות של הספר,‬
‫וזה מה שעשיתי.‬
‫ואז חשבתי...‬
‫מה זה?‬
‫אני ממש נלהבת‬
‫וקראתי הרבה ספרי בלשים של בני האנוש,‬
‫ואני נחמדה.‬
‫אנחנו די באמצע משהו כאן.‬
‫אבל אני "האדם המושלם לעבודה"‬
‫רק אם לא רוצים את התשובה האמיתית.‬
‫אני האידיוטית השימושית.‬
‫ואז חשבתי, "אללי, אני יודעת מי עשה את זה!"‬
‫הסקתי מסקנה! מסקנה נכונה.‬
‫הבנת שמיכאל עומדת מאחורי כל זה?‬
‫כן. הבנתי ש...‬
‫ידעת? - כן.‬
‫תקשיבו, אפשר להתרכז באיומי האלימות הקשה?‬
‫פתרנו את זה לצד דים סאם.‬
‫בגיהינום ידעו מה קורה, או מה עומד לקרות, לפנינו.‬
‫מיכאל היא זו שמתקשרת עם הגיהינום, זה תמיד היה ככה. ערוצים חשאיים.‬
‫אבל הסקת המסקנות שלך באמת הייתה מצוינת.‬
‫מה אתם לא מבינים?‬
‫חנות ספרים, לשרוף!‬
‫לשרוף את חנות הספרים!‬
‫לא לועגים לגיהינום!‬
‫מה לגבי עקיצות קלות?‬
‫למען ה... מי אתה, לעזאזל?‬
‫אתה לא לורד סלורץ'.‬
‫הוד זדוניותו היה במקום אחר והמציא עינויים חדשים.‬
‫נוכחותך היוותה הפרה של דיפלומטיה על-טבעית.‬
‫זאת מלחמה!‬
‫הכול מלחמה, לא?‬
‫שוב שלום.‬
‫שלום.‬
‫גם את כמעט בוודאות בצרות!‬
‫שקט!‬
‫למה אתה עומד שם?‬
‫תשבור משהו!‬
‫הרבה דברים!‬
‫למען ההגינות, מיסטי,‬
‫הקרדיולוג של בריאן תמיד הציע יוגה ומיינדפולנס...‬
‫יוגה... מיינדפולנס...‬
‫...שינוי תזונתי, לא לחשוב על העבודה.‬
‫תשתוק ותתחיל להכאיב לאנשים.‬
‫אבל זה אף פעם לא באמת פותר כלום, נכון?‬
‫לא. ואת יודעת...‬
‫את יכולה לאהוב את אבא שלך בלי להצטרך להיות כמוהו.‬
‫אולי יקרה נס והוא יצא מזה,‬
‫לא שמגיע לו.‬
‫את צריכה להיות לצידו.‬
‫אין לי מושג מי הייתה הגברת,‬
‫אבל היא צודקת.‬
‫צריך להכאיב ולשרוף.‬
‫לא לועגים לגיהינום!‬
‫מילא שהמשיח נעדר,‬
‫אסור שהספר ייפול לידיים הלא נכונות.‬
‫זה עלול להיות הסוף של הכול.‬
‫אז בוא נמצא את מיכאל.‬
‫שלום, אוריאל.‬
‫חיפשת אותי?‬
‫עליי לדבר עם אזירפאל.‬
‫אם את מתכוונת למלאך העליון, את יכולה לדבר איתי.‬
‫לאזירפאל יש...‬
‫תוכניות אחרות.‬
‫רגע, מלאך... את לא האחראית...‬
‫אם לדייק,‬
‫לי יש תוכניות אחרות בשבילו,‬
‫אבל, את יודעת, זה היינו הך.‬
‫יש לי תוכנית לכל דבר.‬
‫טוב, יותר בכיוון של רשימת מטלות, ארוכה למדי,‬
‫אבל...‬
‫רק סעיף אחד נוגע לאזירפאל.‬
‫"להפסיק להתקיים."‬
‫המטטרון,‬
‫סנדלפון.‬
‫אני... ביטלתי את כולם.‬
‫למה?‬
‫לא יודעת.‬
‫אולי האינסוף המילולי של עבודת פרך מייגעת,‬
‫בביצוע התוכניות המטומטמות של מלאכי עליון,‬
‫שהם יהירים מדי או נחמדים מדי בשביל לסיים את העבודה?‬
‫אני... לא יכולה לתת לאזירפאל לדפוק את זה.‬
‫הביאה השנייה צריכה להתבצע כהלכה,‬
‫בהתאם לנבואה.‬
‫אבל זה אומר... - כן!‬
‫זה אומר הרס!‬
‫עכשיו תורי,‬
‫ואני אפתח דף חלק.‬
‫חלק מאוד.‬
‫תרצי לדעת איך עשיתי את זה?‬
‫כן?‬
‫זה קל להפליא.‬
‫עשיתי את זה...‬
‫ככה.‬
‫את יודעת מה יקרה לך, אוריאל?‬
‫לא. אני...‬
‫כלום.‬
‫כלום לא יקרה לך.‬
‫כל הכלום שבעולם.‬
‫תראי!‬
‫זה קורה ממש עכשיו.‬
‫אוריאל נעלמה.‬
‫נעלמה? לאן?‬
‫נעלמה, נעלמה. אני חושדת שנרצחה.‬
‫זה המוות השני שלך. בינגו.‬
‫הבנו מי עשה את זה. - כן.‬
‫מיכאל.‬
‫איך ידעת?‬
‫כי את סתומה מדי, הוא נחמד מדי,‬
‫ואני משוכנעת שלא יצאתי למסע טירוף רצחני.‬
‫בינתיים...‬
‫דברים פשוט נעלמים.‬
‫וקנדה.‬
‫איבדנו את קנדה.‬
‫מיכאל משמידה את ספר החיים.‬
‫לא, לא, לא. זה...‬
‫זה בלתי אפשרי. הוא לא יאפשר את זה.‬
‫כמה דפים פה ושם, בסדר, אבל לא. הוא עשוי טוב מדי.‬
‫איפה מיכאל עכשיו?‬
‫לא בכדור הארץ. לא בגן עדן.‬
‫אני לא יודעת יותר מכם.‬
‫אם אי אפשר להשמיד פה את ספר החיים,‬
‫איפה כן אפשר?‬
‫אין מקום כזה.‬
‫יש.‬
‫נלחמנו עליו בזמן המלחמה הגדולה. הצד שלי הפסיד.‬
‫הלהבה הנצחית. - כן.‬
‫זה יכול להסביר את זה.‬
‫מיכאל כנראה השתמשה בספר עצמו כדי להגיע ללב היקום.‬
‫זאת הדרך היחידה להגיע לשם.‬
‫כאן יש לך טעות מרה.‬
‫מלאך, הולכים.‬
‫אתן תשמרו שהכול לא יתפרק.‬
‫כדור הארץ.‬
‫תעשו כל מה שאתן יכולות. - בבקשה.‬
‫תמיד הייתן כל כך טובות בזה, עבדתן קשה כל כך.‬
‫תודה!‬
‫אוסטרליה.‬
‫בשביל מה צריך את אוסטרליה בכלל?‬
‫אלה רק דברים.‬
‫אנשים, בומרנגים,‬
‫חולדות גדולות מקפצות.‬
‫זה לא היה... - מצאתי אותו!‬
‫ואני מצאתי את הגברת!‬
‫ומצאתי גם את שליחותי.‬
‫כדאי שנלך. - להושיט יד לאנשים.‬
‫תעשה את זה, את הושטת היד וה...‬
‫תגרום להם להרגיש... טוב, עד...‬
‫עד הסוף המר, בתקווה שהוא לא יגיע.‬
‫קדימה, בחור. בוא נתחיל.‬
‫לאיזו מהירות אמרת שהיא מגיעה?‬
‫בכדור הארץ, 240 ק"מ. שם בחוץ היא מהירה הרבה יותר מהאור.‬
‫לא... לא...‬
‫הלו, הלו! גשו הנה ולא תטעו.‬
‫הכסף הכי קל שתרוויחו בחיים! קדימה, התאספו.‬
‫גם אתה צריך להגיד משהו. אתה יודע, קצת פטפטת.‬
‫"בואו אליי, כל העמלים והעמוסים...‬
‫"ואני אמציא לכם מנוחה."‬
‫בואו אליי‬
‫אם אתם סובלים או בודדים.‬
‫זה אולי קצת אפל.‬
‫במבט לאחור,‬
‫יש לי תחושה שזה בדיוק מסוג הדברים‬
‫שבגללם הסתבכתי בפעם הקודמת.‬
‫אני איתך הפעם, אל תדאג.‬
‫דבר אליהם.‬
‫תמיד רציתי ללחוץ על הגז עד הסוף.‬
‫הלך אלפא קנטאורי. אז לא נשתה שם קוקטיילים.‬
‫תחזיק חזק, מלאך!‬
‫אתה תפגע בערפילית ההיא!‬
‫תירגע!‬
‫בואו אליי, כולכם.‬
‫יש לי מתנה בשבילכם. - הוא אמר, "כולכם"?‬
‫תתכבדו בלחם ובגבינה משובחים.‬
‫תודה.‬
‫יש עוד מזה?‬
‫אתה יודע, מאט, זאת הייתה תאונה.‬
‫הוא התבלבל בין בקבוקי התרופות.‬
‫תמיד תהיתי.‬
‫אהבתי אותו כל כך.‬
‫אני אקח פרוסה, יקירי.‬
‫אחותך בברידלינגטון...‬
‫רגע. איך...‬
‫...היא רוצה שתחזרי הביתה.‬
‫כן?‬
‫היא אמרה שהמטתי חרפה על המשפחה, אז...‬
‫היא גאוותנית מכדי להתנצל,‬
‫ואימא שלך חולה.‬
‫אשרי הבודדים והרעבים.‬
‫בואו אליי, כל התועים...‬
‫ותמצאו את דרככם הביתה.‬
‫בבקשה, קחו משולש. יש מספיק לכולם.‬
‫ברוך תהיה‬
‫מכל הגברים,‬
‫הארי הדג,‬
‫כי לימדת אותי את טריק שלושת הקלפים.‬
‫אתה כמו הבן שמעולם לא היה לי, ג'וש.‬
‫כלומר, היה לי בן,‬
‫והוא לא מדבר איתי, אבל אילו דיבר,‬
‫לא היה מאושר ממני.‬
‫לא רק שהם איבדו את ילד המסמרים,‬
‫הם הפרו את החוק האלוהי בכך שריגלו כאן למטה.‬
‫- מלחמה היכונו -‬
‫לא, לא, לא!‬
‫עכשיו שגן עדן איבד את הביאה השנייה המטומטמת שלו,‬
‫הכול השתגע, הפך פראי ומטורף.‬
‫הם הרעים עכשיו.‬
‫עכשיו...‬
‫עכשיו הגיע זמננו.‬
‫זה לא פחות או יותר מה שאמרת בפעם שעברה?‬
‫אבל עכשיו זאת סוף סוף תהיה אני,‬
‫בראש הצבא שלנו,‬
‫צועדת לתוך גן עדן בכבודו ובעצמו!‬
‫ארמגדון.‬
‫הנשמה שלך חשובה לנו.‬
‫אנא המתן.‬
‫את יודעת, לא היית סתומה לגמרי.‬
‫כן הייתי.‬
‫אין תחושה של אושר עולמי.‬
‫מישהו יודע מה קורה? הסוללה שלי התרוקנה.‬
‫איפה כולם?‬
‫לאן... לאן הוא נעלם?‬
‫אבל תכננתי לחזור לברידלינגטון.‬
‫אתה מפיץ שמחה, ג'וש,‬
‫ורציתי לומר לך שאני...‬
‫טוב, זה הרגע, אני מניח.‬
‫בידך אפקיד רוחי...‬
‫שוב.‬
‫נראה שאני אף פעם לא מקבל הזדמנות אמיתית.‬
‫שלום, מיכאל.‬
‫רוצה לדבר על זה?‬
‫לא ממש מתחשק לי לדבר, תודה רבה לך.‬
‫יש לי הרבה מה לעשות. אני שורפת הכול.‬
‫סירי טיגון.‬
‫אני היחידה שיודעת שהיו פעם סירי טיגון.‬
‫מסכנה שלי.‬
‫את בטח מותשת.‬
‫באמת?‬
‫את עשית הכול, נכון?‬
‫במשך זמן כה רב.‬
‫ומעולם לא אמרו לך תודה, נכון?‬
‫אף לא פעם אחת.‬
‫בטח נמאס לך כל כך מזה שמתעלמים ממך,‬
‫לא מעריכים אותך.‬
‫במשך אלפי שנים.‬
‫מישהו היה צריך לדאוג שהכול יתקתק.‬
‫והיית כל כך טובה בזה. כל כך מוכשרת.‬
‫נכון. באמת הייתי.‬
‫והם היו כל כך טיפשים.‬
‫אתה, אזירפאל,‬
‫וגבריאל והמטטרון.‬
‫זוכרים את המטטרון?‬
‫הוא נמצא כאן איפשהו, נראה לי.‬
‫כן, אני כאן.‬
‫את עדיין יודעת שהייתי קיים, מיכאל.‬
‫תהיה בשקט.‬
‫תהיה בשקט!‬
‫שקט. טוב.‬
‫אנחנו לא חייבים להקשיב לך.‬
‫הרגת אותנו.‬
‫לא. אבל...‬
‫אני היחידה שזוכרת.‬
‫אני זוכרת הכול.‬
‫את כל ההסתעפויות, כל האפשרויות.‬
‫כל מה שקרה.‬
‫כל מה שלא קרה.‬
‫אני זוכרת הכול, הכול אצלי בראש.‬
‫הוא כואב.‬
‫זהו, אם כך.‬
‫זה נגמר.‬
‫המטטרון עשה זאת קודם.‬
‫פעם הוא היה...‬
‫רגיל לשנות כמה דברים בספר,‬
‫לעשות בהם כרצונו.‬
‫חשבתי שאולי גם אני אוכל. אולי...‬
‫אני...‬
‫אני המלאכית היחידה שיכולה להבטיח שהתוכנית המקורית תעבוד.‬
‫התוכנית הגדולה.‬
‫אני מבין.‬
‫רק רציתי לתקן דברים. - כן.‬
‫כן, גם אני.‬
‫אבל באמצעות אהבה...‬
‫ותקווה.‬
‫מיכאל? - מה?‬
‫ישנה רק דרך אחת...‬
‫לתקן דברים.‬
‫ואני אעשה זאת עכשיו.‬
‫מה?‬
‫מה תעשה?‬
‫אני אמחל לך.‬
‫אתה יכול למחול לי?‬
‫אני...‬
‫אני לא יכולה.‬
‫לא!‬
‫- רחוב וויקבר -‬
‫אחוז בידי, מהר.‬
‫פתוח?‬
‫אולי מישהו ירצה לקנות ספר.‬
‫למיטב הבנתי,‬
‫הבריאה כולה מסתכמת בנו ובחנות הספרים הזאת.‬
‫לא נראה לי שיהיו לך הרבה לקוחות.‬
‫קראולי,‬
‫לפני שיקרה משהו אחר...‬
‫ישנו עוד דבר אחד שדורש תיקון.‬
‫מה?‬
‫אני צריך שתמחל לי.‬
‫בחייך, מלאך.‬
‫אני צריך לשמוע את זה.‬
‫אני...‬
‫בבקשה, קראולי.‬
‫אתה צדקת. אני...‬
‫לא. אל תרקוד את הריקוד.‬
‫טוב...‬
‫אני מוחל לך.‬
‫סליחה, לא...‬
‫אני מוחל לך!‬
‫תודה.‬
‫טוב, נשארנו רק אנחנו...‬
‫בכל היקום כולו.‬
‫זה מקום בשבילנו.‬
‫אין לנו כלום.‬
‫יש לנו זה את זה.‬
‫ובטח יש גם שוקו חם.‬
‫ויש לנו המון ספרים.‬
‫כן?‬
‫בהצלחה עם לקרוא אותם.‬
‫אבל זה...‬
‫אפילו הדיקנס.‬
‫טוב, אם בזה הכול מסתכם, אז...‬
‫חייבת להיות פה תשובה כלשהי,‬
‫סוף סוף, להכול.‬
‫כן, 100,000 ספרים ריקים, אבל אחד מכיל את כל התשובות.‬
‫זה לא נשמע סביר, נכון?‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫נראה שכל הספרים ריקים, לצערי.‬
‫אפילו הדיקנס.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫נכון. כן.‬
‫כן, יש בך משהו מוכר.‬
‫בפעם האחרונה שראית אותי, הייתי בגובה 305 מטר,‬
‫בצבע אדום בהיר,‬
‫עם הרבה קרניים ושיניים נפלאות, והתווכחתי עם הבן שלי.‬
‫שטן. אתה השטן.‬
‫זאת רק הגדרת תפקיד.‬
‫פירושה "האויב".‬
‫ואני לא יודע אם עדיין יש לי תפקיד.‬
‫אבל כן...‬
‫הייתי השטן במשך זמן רב מאוד.‬
‫שלום, קראולי.‬
‫איך זה שאתה עדיין כאן?‬
‫ככה מברכים חבר ותיק?‬
‫מעולם לא היינו חברים.‬
‫אני רוצה תשובות, ועכשיו.‬
‫אני לא מחלק תשובות,‬
‫ואלוהים בטח שלא.‬
‫אז אתה השטן.‬
‫זה בטח לא היה מהנה בעבורך.‬
‫מהנה?‬
‫זה לא עניין של הנאה.‬
‫זה עניין של גאווה וכבוד.‬
‫זה עניין של לסרב להכיר בבני האנוש כנעלים.‬
‫זה עניין של קריאת תיגר על אלוהים.‬
‫כן, אבל מעולם לא עשית זאת, נכון?‬
‫סליחה?‬
‫המרד הגדול?‬
‫המלחמה בגן עדן? מה זה היה, אם כך?‬
‫חופשה של שבועיים במרבייה?‬
‫ידעת מה שאנחנו לא ידענו, נכון?‬
‫ידעת שלא נוכל לנצח.‬
‫מעולם לא עמדת לנצח.‬
‫זאת לא הייתה התוכנית.‬
‫לא ידעתי את זה.‬
‫חשבתי שיש לנו סיכוי, וגם אתה חשבת כך.‬
‫לכן הצטרפת אליי.‬
‫אני לא זוכר למה הצטרפתי אליך. כבר לא.‬
‫הייתי עייף וכעסתי. רציתי למצוא היגיון בכול.‬
‫ונראה היה שאכפת לך.‬
‫באמת היה לי.‬
‫לא...‬
‫רק עשית את העבודה שלך.‬
‫יש לך עט?‬
‫איזה מין עט אתה צריך?‬
‫תעביר לי ספר.‬
‫איזה ספר?‬
‫זה לא משנה. כולם ריקים.‬
‫כל ספר שתיתן לי יהיה הספר הנכון.‬
‫"בית קדרות".‬
‫אבל זה לא ספר החיים.‬
‫זה כן אם נחליט שכן.‬
‫מה אתם עושים עכשיו, שני מטומטמים?‬
‫אני רוצה תשובות.‬
‫לא, אתה לא יכול לעשות את זה.‬
‫אנחנו בהחלט יכולים.‬
‫אתה רוצה לכתוב אותו?‬
‫תן לי את העט.‬
‫"היו ארבעה מהם בחנות הספרים ההיא,‬
‫"שהייתה העולם כולו.‬
‫"מלאך,‬
‫"שד לשעבר,‬
‫"השטן בכבודו ובעצמו,‬
‫"ועוד מישהי.‬
‫"מישהי שהייתה שם‬
‫"מפני שהייתה בכל מקום בו-זמנית.‬
‫"היא תמיד הייתה שם.‬
‫"היא... תמיד תהיה שם."‬
‫כפי שאמרת, אזירפאל,‬
‫לא באמת היית צריך לזמן אותי.‬
‫כבר הייתי כאן.‬
‫כן, את יכולה להיות בכל מקום,‬
‫אבל זה לא אומר ש...‬
‫תדברי איתנו, אלוהים.‬
‫אז קראולי, מהי שאלתך?‬
‫חשבתי שאת לא עונה על שאלות.‬
‫הזמן נגמר, קראולי.‬
‫אענה לך על שאלה אחת.‬
‫אבל כדאי שהיא תהיה מוצלחת.‬
‫היא מוצלחת.‬
‫טוב...‬
‫זו השאלה היחידה שיש לי.‬
‫זאת לא בעיית הרוע, נכון?‬
‫כי תאמין לי, נמאס לי שמאשימים אותי בזה.‬
‫לא, לא בדיוק.‬
‫לא, פשוט...‬
‫תשאל.‬
‫למה לברוא אנשים...‬
‫ואז להעניש אותם על כך שהם מתנהגים בצורה אנושית?‬
‫בני אנוש יהיו בני אנוש.‬
‫לא משנה מה נעשה, זה לא בשליטתנו.‬
‫זאת כן בעיית הרוע.‬
‫אמרתי לך. כמה צפוי.‬
‫לא. זאת לא בעיית הרוע.‬
‫זאת הבעיה של הכול. אבל בואו נדבר על אנשים.‬
‫הם נולדים‬
‫לתוך עולם שמתנכל להם באלף דרכים שונות,‬
‫ואז הם משקיעים את רוב כוחותיהם בניסיון להרוס אותו עוד.‬
‫את החסד האמיתי‬
‫ואת הרוע המצמרר באמת‬
‫תמצאו בתוך המוח האנושי.‬
‫אבל אדם אינו מסתכם במעשה הכי גרוע שלו,‬
‫וגם לא במעשה הכי טוב.‬
‫למה לברוא אותם ככה?‬
‫זאת בחירה חופשית.‬
‫בחירה חופשית? לא, זה סתם קסם קלפים, לא?‬
‫פראיירים חושבים שהם משחקים על אמת.‬
‫המחלק יודע‬
‫שאף אחד לא מוצא את הגברת עד שהיא רוצה להימצא.‬
‫מה איתך, אזירפאל?‬
‫אני?‬
‫אתה.‬
‫יש לך שאלה בוערת?‬
‫רק חבל לי שזה לא היה פשוט יותר.‬
‫רק רציתי לעשות את המעשה הנכון.‬
‫אתה מה?‬
‫רק רצית שיניחו לך לקרוא בשקט.‬
‫רצית לצרוך את כל המאכלים הטעימים של בני האנוש.‬
‫המוזיקה הנעימה שלהם.‬
‫אתה אומר את זה כאילו זה סותר את הרצון לעשות את המעשה הנכון.‬
‫אזירפאל...‬
‫אתה היית המלאך הראשון ששיקר לי.‬
‫היית עצלן, גרגרן...‬
‫גאוותן.‬
‫נכון למדי.‬
‫וגם הייתי המלאך השני הכי טוב שהיה לך.‬
‫היית מה?‬
‫המלאך השני הכי...‬
‫מי היה המלאך הכי טוב, לדעתך?‬
‫הוא.‬
‫הייתי מלאך נוראי.‬
‫לא.‬
‫לא, היית הטוב מכולם.‬
‫היה אכפת לך כל כך מהכול.‬
‫היית אומן.‬
‫רצית להבין, ליצור אומנות טובה יותר.‬
‫כל האחרים,‬
‫היינו רק דמויות בספר שלה.‬
‫לא שאלנו שאלות.‬
‫אתה היית היחיד מבינינו ש...‬
‫באמת ובתמים האמין שחייבת להיות לדברים משמעות הגיונית.‬
‫אני לא דמות של אף אחד.‬
‫אם אני רק חלק מהסיפור שלה, אז...‬
‫למה אני עדיין פה?‬
‫שאני אספר לו או שאת רוצה?‬
‫מעניין אותי לשמוע מה יש לך לומר, מלאך.‬
‫כי זאת דרך נאה לסיים.‬
‫אתם שניכם, אלוהים והשטן,‬
‫מתעמתים...‬
‫ואפילו לוחצים ידיים.‬
‫ואז הכול ייגמר לנצח.‬
‫משחק השחמט הקוסמי...‬
‫נגמר.‬
‫כשבעצם הייתם רק ממלאי מקום במשחק קוסמי של סוליטר.‬
‫זה... מגוחך.‬
‫את יודעת, אלוהים...‬
‫בעצם יש לי שאלה.‬
‫אנא, שאל.‬
‫למה...‬
‫למה נתת לי את קראולי?‬
‫למה הפכת אותי לשלם...‬
‫ואז לקחת את זה?‬
‫אתה יודע שלא תקבל תשובה.‬
‫כי אתה ידעת להעריך את מה שרוב האנשים‬
‫לא יודעים בכלל שיש להם.‬
‫אהבתך אליו‬
‫הייתה הדבר הכי מבולגן, מטופש‬
‫וצפוי ביקום.‬
‫והיא תמיד גרמה לי לחייך.‬
‫אבל זה היה אז.‬
‫היקום הזה איננו עוד,‬
‫וגם אתם, כמדומני.‬
‫לא! עצרי!‬
‫עדיין לא ענית על השאלה הראשונה.‬
‫מה שאני רוצה לדעת זה...‬
‫למה חשבת שזה רעיון טוב, או אפילו הגיוני...‬
‫לברוא יקום אינסופי,‬
‫לנהל אותו במשך 6,000 שנים,‬
‫ואז פשוט להפוך את לוח המשחק?‬
‫כל הסיפור הזה מטורף.‬
‫כל דבר מגיע לסיומו.‬
‫סיפור לא חייב להימשך אחרי העמוד האחרון של הספר, קראולי.‬
‫והסיפור הזה נגמר.‬
‫אני לא מקבל את זה.‬
‫אני לא מקבל את זה שההחלטות האלה צריכות להיות שלך.‬
‫למה שיהיו?‬
‫בסדר גמור.‬
‫אתן לכם לבחור.‬
‫ההחלטה הזאת, ההחלטה היחידה הזאת, יכולה להיות שלכם.‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫אתם רוצים שאחזיר את המצב לקדמותו?‬
‫אנחנו יכולים לדבר?‬
‫בסדר גמור.‬
‫אתן לכם פרטיות.‬
‫אז...‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני? למה אני?‬
‫כי אני רוצה רק דבר אחד...‬
‫והוא כבר לא עומד על הפרק.‬
‫מה אתה רוצה, קראולי?‬
‫אתה יודע מה אני רוצה.‬
‫אני רוצה יקום אמיתי.‬
‫אני רוצה שלאנשים יהיה סיכוי.‬
‫אני רוצה שתהיה בחירה חופשית אמיתית.‬
‫מגיעה לאנשים ההזדמנות‬
‫לחיות בעולם האמיתי...‬
‫אפילו אם אין בו מלאכים.‬
‫ושדים.‬
‫אין "אותנו"...‬
‫עוד לעולם.‬
‫אמרתי את הדבר הלא נכון?‬
‫אני מאמין שהגענו להחלטה.‬
‫ואז הוא אומר,‬
‫"יש לי רעיון טוב יותר. אני בעד שלא נעשה את זה, ונגיד שעשינו."‬
‫אז חשבתי, "נו, בבקשה".‬
‫כן.‬
‫החלטתם?‬
‫אנחנו רוצים שתבראי יקום אחר.‬
‫יקום בלי מלאכים...‬
‫או שדים.‬
‫בלי אלוהים,‬
‫בלי השטן.‬
‫יקום בלי גן עדן ובלי גיהינום.‬
‫בלי תוכנית גדולה.‬
‫לא משהו בל יתואר.‬
‫הוא פשוט ייווצר במפץ הגדול,‬
‫וייחרב מיליארדי שנים לאחר מכן במות החום של היקום.‬
‫או ש...‬
‫את יודעת, בכל דרך אחרת. זה לא חייב להיות מות החום.‬
‫אתם מבקשים מאלוהים לברוא יקום ללא אל?‬
‫אף אחד מכם לא יוכל להתקיים ביקום כזה, אתם מבינים?‬
‫רגע.‬
‫לא תשתפי איתם פעולה בשטות הזאת, נכון?‬
‫כן.‬
‫כן, אני חושבת שכן.‬
‫שניכם מבינים לעומק את המחיר?‬
‫ברור לנו מה אנו מבקשים.‬
‫בסדר גמור.‬
‫אני אברא אותו.‬
‫אני אברא את היקום בדרך שלכם.‬
‫אפילו יהיה בו כדור הארץ.‬
‫בסופו של דבר, יהיו בני אנוש‬
‫וחיים במלוא תפארתם הצנועה.‬
‫אבל זה יהיה משהו ששניכם‬
‫לעולם לא תכירו או תחוו.‬
‫זה לא חשוב.‬
‫אם כך, היפרדו לשלום.‬
‫- כעבור 13.8 מיליארד שנה... -‬
‫- ספרים חדשים וישנים קנייה ומכירה - פתוח -‬
‫סליחה?‬
‫כן, אפשר לעזור לך?‬
‫כן. עברתי באזור וראיתי את החנות.‬
‫רציתי לשאול אם יש לכם ספרים על אסטרופיזיקה?‬
‫אסטרופיזיקה?‬
‫דרק, יש לנו ספרים על אסטרופיזיקה?‬
‫זה... הם נמצאים ליד "גינון".‬
‫מול "פילוסופיה".‬
‫ידעתי את זה.‬
‫מכאן.‬
‫הנה זה.‬
‫"אסטרופיזיקה בשביל כולם:‬
‫"מהמפץ הגדול ועד לעמודי הבריאה".‬
‫זה נמצא אצלי שנים.‬
‫אני חושב שאוכל למכור לך אותו בחצי מחיר.‬
‫איו לך מושג כמה זה מכאיב לי. - טוב...‬
‫אמרתי משהו שלא במקום?‬
‫לא הייתי צריך להגיד כלום. סליחה.‬
‫אני כתבתי אותו.‬
‫באמת?‬
‫כן, אתה לא רוצה לקנות את הספר שאתה כתבת.‬
‫בטח כבר יש לך עותק.‬
‫שני ארגזים במוסך.‬
‫ומה עם זה?‬
‫כן, זה לא בדיוק שיא החדשנות, אבל...‬
‫זה...‬
‫הספר של ארתור אדינגטון על יחסות.‬
‫מהדורה שנייה, חוששני.‬
‫תמיד רציתי עותק שלו.‬
‫נפלא! זה יום המזל שלי.‬
‫יופי. גם שלי.‬
‫למה? - כי...‬
‫יש לי את הספר שאתה רוצה.‬
‫בסדר גמור.‬
‫עשרים ליש"ט. נפלא. תודה.‬
‫ראית שיש לנו כמה ספרים של בריאן קוקס?‬
‫ואת הספר הגדול ההוא, "אסטרופיזיקה בשביל כולם"?‬
‫לא, הוא המחבר, דרק.‬
‫כן. יש לו שני ארגזים במוסך.‬
‫לגמרי לא הייתי צריך לציין את זה. - בבקשה. תיהנה.‬
‫טוב, תודה.‬
‫אז זה היה פרופסור אנטוני קראולי.‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫טוב, השם שלו מופיע באותיות גדולות על הספר שאתה עדיין מחזיק!‬
‫לא תרוץ אחריו?‬
‫למה שארוץ אחריו?‬
‫הוא מצא חן בעיניך...‬
‫ונראה היה שגם אתה מאוד מוצא חן בעיניו.‬
‫הלו! כלומר, סלח לי! עצור!‬
‫סליחה. אתה...‬
‫שכחתי משהו? הכול בסדר? - כן.‬
‫אמרתי לך, שני ארגזים.‬
‫לא, אני יודע.‬
‫סליחה, אין לי אוויר.‬
‫לא, קניתי אותו.‬
‫אתה... תוכל לחתום לי עליו?‬
‫בוודאי.‬
‫מה שמך?‬
‫פל. אייזה פל, עם ז'.‬
‫יש לך... - אוי. סליחה.‬
‫הנה.‬
‫אני צריך גם שתכתוב את הטלפון שלך,‬
‫בשבילי.‬
‫כדי שאזמין אותך לארוחת ערב.‬
‫ו...‬
‫אתה תסרב ו...‬
‫טוב, לפחות אדע ששאלתי.‬
‫לא אתן לך את הטלפון שלי. - לא. סליחה.‬
‫אני אחכה לך.‬
‫איפה ניפגש לארוחת ערב?‬
‫לחיים.‬
‫תודה.‬
‫אז איך היה האוכל?‬
‫מענג. פשוט מענג.‬
‫אני חושב שמעולם לא שמעתי אף אחד משתמש במילה הזאת.‬
‫אימא שלי נהגה לומר אותה. - הבנתי.‬
‫היא נהגה לומר גם "יופי טופי".‬
‫הבנתי. - ו...‬
‫"מבושם". - "מבושם" זה טוב.‬
‫שיכור לגמרי, אבל באופן משעשע.‬
‫כן. כן.‬
‫אז חנות הספרים? מה...‬
‫טוב...‬
‫דרק, הוא הבעלים,‬
‫הוא שכנע אותי לעזור כשהפסקתי ללמד.‬
‫- סאות' דאונס כעבור עשרים שנה -‬
‫משלוח שוקו חם.‬
‫הוא מענג.‬
‫בבקשה לך.‬
‫מה שלום גרמי השמיים הלילה?‬
‫מתנהגים יפה?‬
‫זה מטר המטאורים אטא-אקוורידים.‬
‫לא צריך טלסקופ, אפשר לראות בעין בלתי מזוינת.‬
‫טוב, אולי כדאי...‬
‫שנביט בהם ביחד.‬
‫תראה.‬
‫כוכב נופל.‬
‫עקרונית, אלה שברי מטאורואיד משביט האלי.‬
‫טוב, אני יודע שזה לא באמת כוכב נופל,‬
‫אבל אני רוצה להביע משאלה.‬
‫בסדר.‬
‫זהו.‬
‫שמעת את הציפור?‬
‫זה בוודאות זמיר.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫טוב, זאת לא תנשמת, וזאת שעת לילה.‬
‫לא היית מזהה זמיר גם אם היה מתיישב לך על קצה האף.‬
‫זה בוודאות זמיר.‬
‫אתה תוהה לפעמים אם יש...‬
‫משהו מעבר לזה?‬
‫אני לא צריך משהו מעבר לזה.‬
‫היקום פרוש לפניי, ואתה לצידי.‬
‫יש לי כל מה שאי פעם רציתי.‬
‫תרגום כתוביות: אור גסנר‬
‫בקרת כתוביות: גיא רקוביצקי‬