VIDĚLI JSTE...
Něco se chystá.
Něco velkého?
Archanděl Gabriel zmizel.
Gabriel!
Gabriel.
- Má potíže. - Kdo jsem?
Musíme ho tu udržet a schovat ho.
Hurá! Nechť započne prodávání knih!
Už jste spolu dlouho?
- Kdo? - Vy a váš partner.
Ne, tak to není.
Já jsem anděl a ty démon.
Jsme dědiční nepřátelé.
Odstup, nečistý duchu.
Až po tobě.
Zdravím.
Copak to tu máme?
Kdopak je tohle?
Insp. Konstáblová.
- To je mé jméno. - No jasně.
Crowley má Gabriela, že?
Zaútočíme na knihkupectví. Kdo se nám postaví, toho zabijem.
Tohle jsem nedělal od 1. světové.
Tys vyhodil svatozář do vzduchu.
Myslím, že si musíme trochu poklábosit.
Ptal se mě, kdo by měl převzít nebe.
Existuje jediný kandidát. Jsi to ty.
Řekni, žes odmítl.
Můžu něco změnit.
Když spolu můžou odejít Gabriel a Belzebub,
můžeme to udělat i my.
Já ti odpouštím.
Neobtěžuj se.
Další krok Velkého plánu.
A co to je?
Říkáme tomu Druhý příchod.
ZCELA ZAVŘENO
Napadá tě, jaké má Bůh asi úmysly.
VÁLKA V NEBI
VE STŘEDU VESMÍRU
ANDĚL SE SVÁŘÍ S ANDĚLEM.
REBELOVÉ BYLI KONEČNĚ PORAŽENI.
Je po všem. Neskutečné.
A navíc jsme slavně zvítězili, Azirafale.
Úžasné vítězství.
To asi ano.
Ale stálo nás to oběti.
Kolik našich padlo při poslední ofenzívě?
Bohužel asi stovka.
Zaskočili nás.
Celé to byla hrůza.
Azirafal byl inspirativní...
a úžasný stratég.
Dělám svou práci.
Právě bitva tady, v kolébce všeho tvorstva,
válku rozhodla.
Chtěli získat vládu nad Věčným plamenem...
ale prohráli!
Běž tu dobrou zvěst říct vojákům.
Když zakřičíš nebo na sebe upozorníš,
jsi mrtvý anděl. Jasný?
Dej mi meč.
Tys neměl zbraň, když jsi mi vyhrožoval?
Ne, přišel jsem o ni v poslední bitvě.
Zdravíčko. Jsem...
Generál Azirafal. Já vím.
Viděl jsem tě na bojišti.
Mám spoustu otázek a nikdo nemá odpovědi.
Co je?
Možná to bude bolet,
ale pomůže to trochu zastavit krvácení.
Celou válku jsem pobíjel andělské rebelanty,
ale tohle dělám prvně.
Mám ti poděkovat?
Radši ne.
Děkuju za obvaz.
Radši nikomu...
neříkej, jak jsi k němu přišel.
Hodně štěstí.
DOBRÁ ZNAMENÍ 3
LONDÝN
SOUČASNOST
Všichni zasloužíte pochvalu za plán „Druhý příchod“.
A taky bych...
rád pogratuloval...
Michaelovi a týmu, že vyřešili logistiku
letadla v životní velikosti,
které se objeví za letu,
s člověkem na palubě.
Je skvělé vidět, že jste z toho taky tak nadšení.
Nějaké novinky?
Ano, Muriel.
Měla jsem ti hlásit,
až bude vzhůru
a převtělený.
A...
už je obojí.
Výtečně. A jak to vzal?
Docela dobře.
Je trošku paf,
že teď má tělo.
Říkám mu,
že to není moje práce.
A on,
že absolutně netuší, která bije.
- Já na to... - Všechno je připraveno.
Máme ten... docela dlouhý
seznam, cos nám dal, Azirafale.
Nic se nepokazí.
Na letišti bude čekat auto.
Archanděl Sandalfon,
ten dobrák,
odveze zmrtvýchvstalého Krista
přímo do OSN,
kde se s ním setká Uriel a Michael.
Třeba u šálku čaje.
A pak Ježíš promluví
ke všem národům světa
ve všech světových jazycích. Vypukne...
bezbřehá radost,
mír na Zemi
a vůbec všechno dobré.
Mír na Zemi?
Jo. Nějaké otázky?
Ne. Bezva. Tak jo.
Tak ten Druhý příchod rozjedem.
Zdravím.
Jsem určitě Joshua,
syn Josefův.
Trochu mi blbne paměť,
ale naposled si pamatuju,
že mě ukřižovali.
Ale vstal jsi z mrtvých.
A teď jsi zpátky.
V novém těle.
A posíláme tě na Zemi,
abys jí přinesl univerzální štěstí.
Určitě jste si mě s někým nespletli?
Určitě ne.
Posledních pár tisíc let jsi strávil
jako část božské trojjedinosti.
Ale teď máš zase smrtelné tělo,
takže můžeš promlouvat k lidem,
jako smrtelník.
A říct jim, že nastává konec.
Ne tak docela.
Ne tak docela?
Ne. Celá tahle apok...
Je to trochu staromódní.
Je jiná doba.
Chtěl jsem zkusit něco trochu víc na pohodu.
Dávejte bacha,
- přichází univerzální štěstí. - Ne.
Konec světa.
Nebo...
taky ne.
Štěstí! Univerzální štěstí.
Všichni oplývají radostí atd.
Je to schválené?
Jo. Já to schválil.
Mám to na povel.
Prozatím.
- Co prosím? - Nic.
Kde mám jizvy?
Měl jsem dobré ruce tesaře.
Je to zbrusu nové tělo. Zázrak.
Musel jsi dostat tělo.
Aby viděli, kdo k nim promlouvá.
Musíš promluvit.
Azirafal ti napsal řeč.
Bude na každém televizním kanálu,
na všech mobilech,
aby tě všichni na Zemi slyšeli
ve svém vlastním jazyce.
Zázrak!
To bude určitě velmi...
motivační.
Nevrátíme se k nápadu „Konce světa“?
- Ne. - Musíme přece trestat bezbožníky.
Netuším, o co jde.
Je tu někdo z mých přátel?
Šimon?
Nebo Tomáš?
Rád bych s nimi mluvil.
Uběhlo hodně let.
A moje máma?
Tisíce let.
Všichni lidé,
které jsi kdysi znal, jsou...
mrtví.
Vážně?
No a co ten...
anděl,
který mi dodal sílu
té noci před tím...
zatloukáním hřebů.
Představil se jako Gabriel...
- Opravdu? - Ano.
Vlastně mi moc nepomohl.
Mluvil hlavně o sobě. Ale...
Ten už...
k nám taky nepatří.
Ale musí přece... Počkat, ten zrzek.
Ten, co měl...
legrační oči?
Ukázal mi všechna města světa.
Ten k vám přece taky patřil, ne?
Nebyl to smrtelník.
Je tu pořád?
Tady nahoře ne. Ani v pekle.
Teď pobývá na Zemi.
Není to náš typ.
Mně byl sympatický.
Má určité...
kvality.
Ale pokud stejně musím na Zemi...
To by nebylo vhodné.
Postará se o tebe tady Sandalfon.
Bezva chlapík.
POKOJ K PRONAJMUTÍ
Paní Sendvičová.
Už ti nedám ani „ň“, Crowley.
Paní Sendvičová.
No tak, 150 liber.
Večer je konečně dostanu zpátky.
Brian se nikdy nevzdá něčeho, co vyhrál.
Tentokrát to bude jinak.
Děkuju mockrát.
Zrovna jsem je zalil.
Hned se vrátím.
Vyhrává pan Crowley.
Jen čísla a pravděpodobnost.
Stvořil jsem hvězdy. Blackjack je brnkačka.
Další výhra.
Pojďte k taťkovi.
Nazdárek, Misty.
Chlastat sám je nuda.
No tak.
Pověz nám vtipný příběh o gorilách...
nebo delfínech.
No tak.
Kolik jsem dneska vyhrál?
Asi sto táců.
Sto tisíc chechtáků.
To by už mělo vylákat Briana z předpokoje!
Víš, že to nikdy nedopadne dobře.
Věř mi...
Radši shrábni výhru!
Crowley.
Velký Brian se ukázal.
Sto tisíc liber.
No tak, takovou cenu nemá.
Vyhrál jsem ho.
Ta kára je moje.
Hodíme si. Dvojnásobek nebo nic.
Slyšels, co říkal.
Náš zákazník, náš pán.
Víš co?
Maxi, pojď sem.
Co je zač?
Tak jo...
Když ukážeš na dámu,
Bentley je tvůj.
To je pech.
Bentley je pořád můj.
Už jsem přišel i o víc.
Jsi lúzr, Crowley.
Chodíš sem jen prohrávat.
Mohls odejít s plnou šrajtoflí.
Ale jsi naivní moula.
Nezlobilas?
Co říkáš na ten projev?
Je až moc strojený.
Já...
Rád vyprávím příběhy,
třeba podobenství,
které lidi vtáhnou...
Napsal ho Azirafal.
Otestovali jsme ho na vzorku...
Na něm.
Podlaží Metatron.
Cože?
Co tam děláš?
Sem přece nesmíš!
A co s tím děláš?
Dej to sem!
Jen já...
mám oprávnění...
Já...
Zůstaň tady.
Někdo spustil alarm?
Jo, já.
Něco je špatně.
Metatron zmizel.
Zmizel?
Nešel na procházku?
Není ve vesmíru.
- To je směšné. - No...
Vypnout alarm.
...Metatron by z vesmíru zmizel jen tehdy, pokud...
by už žádný Metatron nebyl.
Kdyby byl mrtvý.
Metatron přece není mrtvý.
Sandalfone,
kde je Ježíš?
Země.
Dobrý den. Promiňte.
Nemám škváru, kámo. Sorry.
Ne, ale hezky to voní.
Už dlouho jsem nejedl.
Na.
Sendvič se zapečeným sýrem.
Potřebuješ ho víc než já.
To jsi moc hodný.
Víš,
jeden muž měl kdysi tři syny.
Promiň, kámo.
Jídlo ti klidně dám,
ale příběhy nevydejchám.
Vlastně...
hledám...
Má zrzavé vlasy.
A žluté oči.
Hodně toho ví.
Asi je to anděl.
Tamhle.
Děkuju.
Pardon.
Nerad tě budím.
Nespím, jsem namol.
Nedáš si sendvič se sýrem?
Dej mi pokoj.
Mám zlomené srdce.
Zlomil mi ho svět.
Nic nemá význam.
Chtěl jsem se zeptat.
Ukázals mi všechna ta města.
Co mám dělat teď?
Jde o to...
O to jde, že?
Co jsem to říkal?
Říkals, že o to jde.
Jde o tu věc se třema kartama.
Vždycky...
najdi dámu.
Když to klapne, jsi v poho.
Najít dámu.
Posledně přinesu děťátko,
ale pak to
míchal a míchal.
Každý se dívá na špatné místo, že jo?
Jde o ty tři karty.
Najdi dámu.
A když najdu dámu se třemi kartami,
pomůže mi to zjistit, jaké tu mám poslání?
Mrhám...
na tebe svým drahocenným
časem opilce.
Ztrať se.
Sbohem.
Dobrou.
Ježíš samozřejmě nebude v databázi pozemšťanů.
Antikrist taky nebyl.
Ale Kniha života je něco úplně jiného.
Takže... kde je?
Měla by být...
na tom řečnickém pultíku.
Tam leží už od počátku věků.
Nemůže jen tak odejít.
Musíme to nahlásit.
Momentálně to není komu nahlásit.
- Metatron přece vzal kramle. - Ano.
Metatron zmizel,
jak pravil bývalý archanděl Sandalfon.
Bývalý archanděl?
Zbavuji tě hodnosti.
- Ztratil jsi Mesiáše! - To nemůžeš.
Nemůžeme ztratit Ježíše i Knihu života.
Dvě věci!
Ne. Ztratili jsme i Metatrona.
Tři věci. Panebo...
Panečku.
Máš toho hodně?
Chybička se vloudila.
Co kdybych se Knihu života pokusil najít já?
Vyšetřování bych svěřil Muriel.
A já se zaměřím na hledání Ježíše.
Ano, skvělý plán.
Té hodnosti mě doopravdy nezbavil, že ne?
Bohužel ano,
nižší anděli Sandalfone, stenografe.
Proberte ho.
STŘÍZLIVÝ – OPILÝ
Není nebezpečný?
Teď už ne.
Tak ho někdo šťouchněte.
Předstírá, že spí.
Dávám výpověď, Dagone.
Nedostali jste memo?
Žádné jsi neposílal.
Protože dávám výpověď.
A já ji nepřijímám.
Nahoře vypukla operace Druhý příchod.
Aha.
Takže začal Konec světa...
Už zase.
Vida.
Nic nevidím.
Ztratili ho.
Koho?
Vždyť víš.
Toho, co všechno začal.
Přibitého kluka.
Ježíše?
Kristepane.
A proč jste mě sem unesli?
Musíš ho najít dřív než oni, Crowley.
No jasně.
Ani nemůžete vyslovit jeho jméno.
Co uděláte, až ho najdete?
Bude náš rukojmí.
S...
Ježíšem.
V našich rukou!
Můžeme zaútočit na nebe.
Ať zaprší válka všech válek.
My budeme bydlet nahoře...
a oni tady dole!
Ty znáš lidi, Crowley.
Pomoz nám ho najít. Taky ti pomůžeme.
Ne.
- Ne? - Ne.
Ne?
Ne.
Toho budeš litovat.
Přidám to na seznam.
Odneste ho odsud!
Jsi v pořádku?
No jistě.
Právě jsem...
Musím si to...
ujasnit.
Kde začít?
Nepožádáš svého
přítele-přítele?
Mého...
Ne, to nejde.
Vyloučeno.
Možná tě i tak rád uvidí.
Posledně neměl moc náladu.
Působil trochu...
ztraceně.
MALÝ POKOJ VZADU
VÝPRODEJ – UKONČENÍ PROVOZU
Nevěřila jsem, že vás tu ještě uvidím.
Já...
Všichni se odstěhovali.
Nebo si je koupili.
Jen mě ne.
Já se v Soho držím jako...
klíště.
Já...
Zdravíčko.
Víte, můj přítel...
Crowley?
Neviděla jste ho?
Hledáte ho jen proto, že od něj něco potřebujete.
Vy si totiž jen berete.
Nezáleží vám na něm.
Ani na naší ulici.
Já...
- Whickberskou ulici miluju. - Vážně?
Kde jste byl, když tu šlo do tuhého?
Nikdy mě nenapadlo,
že se sem přijdete naparovat.
Naparovat?
Je tamhle.
Crowley?
Já...
Vstávej, prosím.
Tady dole je mi dobře.
Vím, že jsi na mě naštvaný.
To jo.
Ale klidně to přehlédnu.
Musíme toho...
...totiž hodně probrat.
Nemám ti co říct.
Pokud čekáš, že ti zatančím omluvný taneček,
budeš bohužel čekat dlouho.
Nám už tanečky nepomůžou.
Zavři zvenku.
Vždyť...
Nemáš dveře.
To ti láme srdce, co?
Crowley.
Měls tu prodejnu celá staletí.
Děsně rád jsi prodával knížky.
A pak jsi prostě odešel.
Co se stalo?
To řekni ty mně.
Měla to tu převzít Muriel.
Vydrželi tu pár týdnů a pak...
- Zavřeli dveře a... - Já Muriel potřeboval.
Aby pro mě v nebi pracoval někdo...
hodný.
Ale já to myslel jinak.
Chci vědět, co se dělo tady?
Roky jsem tu nebyl.
Je to trochu zaprášené, ale...
okna nejsou rozbitá.
Nic se neztratilo!
Nepotřebujeme deratizátora.
Čekal bys tu krysy, ne?
Tys tu nebyl.
Nechtěl jsem ztratit i ten krám.
No jasně.
Já...
Asi bych měl říct... děkuju.
To radši ne.
Mám se ti omluvit?
Chtěl jsem se zachovat správně.
Víš, čím je dlážděná cesta do pekla?
Čím?
Ničím. Musí se vydláždit.
Hele, Crowley,
jdu ti pomoct.
- Vážně? - Ano.
Kecáš! Jdeš kvůli Ježíšovi.
Přivedli jste ho zpátky a teď jste ho ztratili.
Jak to víš?
Když žiješ na ulici, dost se dozvíš.
No...
Ano. Jsem...
No jo. Potřebuju...
My dva jsme společně našli Antikrista.
Dávná historie.
Ježíš si tě pamatuje. Fakt.
A ptal se po tobě.
Byl fakt...
sympatický.
A teď je někde venku.
Sám.
Chudáček.
Doufám, že ho znova neukřižují.
To by snad znova neudělali.
Moc se nezměnili, nebo jo?
Když ho hledá nebe,
bude ho hledat i peklo.
Nikdo ho nenajde.
Crowley, o nás dva tady nejde.
- Nemůžu ti pomoct. - Proč ne?
Nemám auto.
Tak si pro něj skoč. Kde je?
Tys o něj přišel?
- Jo. - Jak?
Prohrál jsem ho v hazardu.
Promiň, tomu jsem nerozuměl.
Prohrál jsem ho v hazardu.
S kým?
S Brianem Cameronem.
To jméno slyším prvně.
Zní to jako účetní.
Jak jsi mohl prohrát Bentleye s chlapem jménem Brian Cameron?
Je to gangster.
Pořád jsem přespával v autě.
Odjakživa chci Bentleye. Klasiku.
Chlap, co má Bentleye, určitě neodmítne malou sáztičku,
kde jde o umění i štěstí.
To nejde. Je to můj dům.
Nemůžu tě samozřejmě do té sázky nutit.
Ale můžu
spálit to knihkupectví na popel, hned teď.
Spíš totiž tady venku,
ale často tě vídám uvnitř,
jak tam na něco brejlíš.
Tak si to auto vem.
Jsem obchodník, ne zloděj.
Jen navrhuju, že si zahrajeme džentlmenskou hru.
Už toho mám dost.
Váš účet se zázraky už není aktivní.
Běžte prosím pryč.
Tohle připravili mí právníci.
Jen si zahrajeme takovou hru.
Když vyhraješ,
půjdu a nic neshoří.
Ale když vyhraju,
Bentley bude můj.
Jsem...
A nic neshoří?
Tady to podepiš.
A co to je za hru?
Moje oblíbená deskovka.
Musíš všechno vyhrát pro sebe, takže všichni...
protihráči budou...
švorc a na dně.
Takovou hru může vymyslet jen člověk.
Můžeš mě rozšlápnout.
LOTERIE
NEBE – TOHLE KOLO MÁŠ ZA RELIKVII DVOJNÁSOBEK.
JDI K ČERTU
NEBESKÁ ODBOČKA 3 POLÍČKA ZPÁTKY A PAK 4 VPŘED.
RAJSKÁ ZAHRADA VRAŤ SE ZPÁTKY O 6 (NEBO 666) POLÍČEK.
VYPÁLENÉ KNIHKUPECTVÍ HÁZEJ ČTYŘIKRÁT PO SOBĚ.
No tohle.
Už jsi dal do banku všechen majetek,
takže jsi v koncích.
Ale i tak je to dobrá hra, ne?
Švorc a na dně.
Jak to, že mu to prošlo? Tys nezakročil?
Smlouva je smlouva.
Co naplat? Peklo mě odvrhlo.
Zázraky se nekonají.
- A tys byl jinde. - Jo.
Tak dobrá.
Půjdeme si pro našeho Bentleye.
Mého Bentleye.
No jasně. A pak...
A pak mi pomůžeš najít Ježíše.
Udělám to sám.
Crowley.
Tys mě ale zklamal.
Kradeš mi auto?
Chci, abys mi Bentleye vrátil.
Já bych chtěl hrát za Arsenal,
ale taky mi to nevyjde, viď, kámo?
Já to auto potřebuju!
Spíš potřebuješ lekci.
A já si to užiju.
Co jste zač?
Knihkupec v důchodu.
Jdu si pro svého kámoše.
A pro naše... Tedy jeho auto.
Jste jeho přítel?
- Ne, není. - Tak trochu jsem.
Zachráním tě a osvobodím našeho Bentleye.
Ani nápad. Je to moje kára.
Vyhrál jsem ji na férovku. Tak ji pusťte z hlavy.
Vlastně mě moc těší, že vás poznávám.
Pane Briane Camerone.
Co jsem slyšel,
jste druhý nejlepší hráč deskovek v Londýně.
Bravo.
Druhý nejlepší?
No samozřejmě.
Po mně.
Bezva.
Misty, miláčku.
Přines deskovky.
Lituji.
Podle vašich pravidel
si hru vybírá vyzyvatel.
Cože?
A já volím křížovky.
Vždyť to ani není hra.
Bentleye získá ten, kdo ji první vyluští.
Tati, opatrně.
No tak, křížovku přece vyluštím.
Ale můžu... požádat známé o pomoc?
Můžu jim zavolat?
A spolupracovat?
Vyžádejte si veškerou potřebnou asistenci.
Hrajeme.
Osm písmen vodorovně.
„Kolik kroků musejí ujít svatí kolem kupole svatého Petra.“
Velmi případné.
Je to nápověda.
V té otázce je skryté
jen jedno slovo pro měření kroků,
tedy krokoměr.
Billy?
Billy? Jo, kámo.
Pomoz mi s hádankářskou křížovkou.
Hned teď.
Musí to být někde na netu. Vyhledej to.
Tak najdi týpka, co tu křížovku vymyslel, a podej si ho.
Řekni, že mu...
zabijeme manžela nebo psa a tak podobně.
Hotovo.
Cože?
To nešlo stihnout.
Deset písmen svisle?
„Slečna Desmondová levituje na Davidovu kosmickou píseň“
je o Normě Desmond ze Sunset Boulevard.
Dá se to parafrázovat jako „Norma flies,“
což je anagram písně Davida Bowieho „Life on Mars.“
Vezmu si káru a kámoše.
Na to zapomeň.
Ale Briane,
dal jsem ti šanci.
Nesmíš se tak vztekat.
- Žralok? - Jo.
Musíme hodit kostrou.
- Žralok! - Jsi v pořádku?
- Žralok! - Posaď se.
- Ale to bolí. - Posaď se.
Žralok?
Zavolejte sanitku.
Teď ti narostla ramena, co?
Ale kdepak.
Měli jsme dohodu.
Tak jdeme na to.
Kde je Ježíš?
To nevím.
Ty to nevíš?
No jo.
Jinak bych ho nemusel hledat.
- A nepotřeboval bych tě. - Jo, máš recht.
Chápu.
Fakt tě nic nenapadá?
- Země je dost velká. - Já vím.
Chceš zvonit zvonečkem? Nalákáš ho na pamlsky?
Dáš na kandelábry letáčky:
„Hledá se mesiáš. Nabízím nálezné?“
Ne... Hele, já nevím.
Takže...
netušíte, kde ta Kniha života může být?
Ne.
Bohužel.
Promiň.
Jistě, že ne.
To je pech.
Ale...
netušíte, jak se dostala tam, kde je,
i když nevíme, kde to je?
To je výtečná otázka.
HLEDÁTE DÁMU SVÉHO ŽIVOTA?
Musím najít tu dámu.
Drahouši, kdysi dávno
bych ti s tím píchla.
Ale teď je toho plný internet, ne?
Prostě se někam posaď.
Kdo jsi?
Jehoshua.
Bůh ti žehnej.
I tobě.
Jsem Harry Frisch, kámo.
Tedy býval jsem Harry Fish, jako „Ryba“,
když to jméno ještě něco znamenalo.
Tak ti budu říkat „Harry Ryba.“
Byl jsi rybář nebo...
Co to děláš s těmi kartami?
Řekli mi, že mám najít dámu.
Najít dámu? No jo.
Kdysi jsem hrával.
S partičkou chlapů.
Chybí mi.
I já měl přátele.
Partu.
Dvanáct přátel.
Teď jsem sám a karty už nehraju.
Máš poctivou tvář.
Děkuju.
A ty máš krásnou tvář, Harry,
ale je plná zármutku.
Tak jak najdu tu dámu?
Najít dámu. Podíváme se.
Najít dámu, to má šťávu.
Tady je, tady ji máme,
ale kde skončí, to nepoznáme.
Budeš mě učit?
Nepustíme muziku?
Trochu tam-tamů?
Nebo rip-rap?
Nebo disko?
Vůbec netušíš,
- co ta slova znamenají. - Tuším.
Všechno jsou to... druhy bebopu.
Neštvi mě. Nemůžu přemýšlet, když mě...
Mám teď na krku děsnou fůru
komplikací.
Ztratit Ježíše a zvorat Druhý příchod,
to je pořádná komplikace.
A chybí Kniha života.
Vy jste ji ztratili?
Zatím se nám dost úspěšně vyhýbá.
To snad ne!
Opustils mě, abys dal do kupy nebe,
a teď je ještě ve větším svrabu.
Mohl jsem s tím fakt pohnout.
Ty to pořád nechápeš, co? Nemůžeš nic změnit!
Je to zmanipulovaný! Celej vesmír!
Musel jsem to aspoň zkusit! Chápeš?
Nechci ten hnusný
Druhý příchod se soudem a strašlivými koňmi,
kdy polovinu lidstva vyhubí.
Kdybych velel...
Ale nevelíš a nikdy nebudeš.
Tvůj šéf nahoře už ti rozdal karty.
Teď nahoře nikdo není.
Metatron taky zmizel.
No bezva.
Pan Hlavoun,
co rád roznáší kafe, taky vzal kramle?
Nemusel ses do toho namočit.
Mohl jsi vzít kramle se mnou. Zval jsem tě.
Pili bychom koktejly na Alfa Centauri.
- Tohle by řešili jiní. - Jak bychom mohli být šťastní,
kdybychom věděli, že všechny ty lidi
necháme v bůhvíjaké šlamastyce?
Druhý příchod Krista? Apokalypsa?
Konec světa na Zemi i na Alfa Centauri!
Všechno jsem to mohl zastavit! Chtěl jsem všechno zachránit,
aby měl každý šanci, včetně nás!
A jak ti to jde?
Nerozhlížej se.
Jdi pořád dál.
Jen náhodou jdeme stejným směrem.
Dobře.
- Možná něco vím. - Co?
Dívej se dopředu.
Ale chci zase získat hodnost archanděla.
To není v mé moci.
Zatím ne.
Pojď do koridoru v meziprostoru.
Tam se nebudou dívat.
Haló?
Muriel?
Haló?
Muriel? Jsi to ty?
NEBE
Muriel?
Co tu děláš?
Tahle oblast byla uzavřena.
Měla jsem tu schůzku se Sandalfonem.
Muriel.
Proč zastavuješ?
Ne, tady nemůžeš parkovat.
Budou Bentleye hledat.
Nemusí ho vidět, ne?
To jako vážně?
Víme, že je Ježíš na Zemi, ale ta je veliká.
Může být kdekoli.
Má rád pouště.
Nebo aspoň měl.
Když jsem ho znával, strávil tam 40 dní.
Tam nemůže být.
No jistě.
Ne!
Chápu.
To byl Saraqael.
Sandalfon asi...
Taky zmizel?
Saraqael myslí, že ho zavraždili.
Musím se vrátit do nebe.
Musíš začít Ježíše hledat sám.
Ne, jdu s tebou.
Do nebe? To tedy nejdeš.
Sám to evidentně nezvládneš. No tak.
Urieli.
Co tu děláš?
Připravoval jsem zprávu o vraždě Sandalfona.
Co ten tu dělá?
Je to posila.
Víc hlav... víc ví.
Je to démon.
Bývalý démon.
Teď je to jen soukromá osoba.
Takže Sandalfon se vypařil.
Tvrdil, že mi chce něco říct.
Asi o Metatronovi. A Knize života.
To si myslíš?
Takže nic konkrétního neřekl?
- Možná potřebuješ pomoct. - Urieli.
Muriel to zvládá skvěle.
Nepotřebuje tvou pomoc.
Vaše nekonečná Svatosti, chci podat stížnost.
Tahle... osoba
nemá v nebi co pohledávat.
Tvou stížnost bereme na vědomí.
A uděláte s tím něco?
Ne.
Takže, Kniha života.
Na archivním záznamu uvidíme, kdo ji vzal.
Ten jsem samozřejmě prohlížel.
Koukněte.
Byla na tom místě
od počátku věků.
A najednou zmizí.
Takže ten záběr krádeže někdo vystřihl?
Nevystřihl.
Prostě zmizel.
Hledala jsem otisky!
S lupou.
A taky otisky bot.
Takže...
S archivem tedy nikdo nemanipuloval.
Ale s realitou třeba ano.
To přece není možné.
Myslíš samotnou Knihou života?
To je geniální.
Prostě ten moment odstraníš z Knihy života
a realita se přizpůsobí.
Nemůžeš prostě odstranit věci z reality.
Chvilku ještě existují, než se realita přizpůsobí. Ale pak...
A to se určitě stalo Metatronovi.
Za chvilku na to všechno zapomenete.
Zpátky do práce.
Šup šup.
Žádné flákání.
- Děkuju za... - Není třeba.
Odvádíš skvělou práci.
Co když to celé spískalo peklo?
Někdo musel mít motiv pro tu krádež
i pro vraždu.
Tys to nebyl. A já samozřejmě taky ne.
Andělé nejsou zabijáci.
Mluvíme o těch samých andělech?
Měl by ses vrátit do pekla a zjistit, co se dá.
Mě už tam znají. Nevrátím se.
Tebe znají.
Ale mě ne.
Můžu se pozeptat a porozhlédnout.
Nejsi démon.
Když zjistí, že se jim tam producíruje anděl...
Přinejmenším tě zabijou.
Zapomínáš,
že jsem mistr přestrojení.
To teda nejsi.
Ale tohle ti docela jde.
Určitě mě nepoznají?
Rozhodně.
Ano?
Lord Slorch, vládce pekelného hlenu
a pán tajných muk,
jde za pánem Dagonem.
Nic nemám v kalendáři.
Přišel přímo zezdola.
Dole už jsme.
Myslím úplně dole.
Máme návštěvu úplně zezdola!
Zezdola?
Teď hned?
To by měli napřed ohlásit.
Satan přece nemá povinnost
ti věci usnadňovat, Dagone.
Jistě.
Ano.
Pardon.
Ne.
Neznáme se?
Moc do společnosti nechodím.
Ne, Satan mi nedá vydechnout,
pořád nějaké...
tajné mučení a tak.
No jasně.
Jdeme kvůli tomu
chaosu, co vládne nahoře.
Vaše hlášení jsou velmi...
neuspokojivá.
Tak to jdu osobně prověřit.
Druhý příchod?
Ztratil se jim, co?
Ano.
Ale určitě ho brzy najdou,
leda bychom...
věděli, kde je.
Zatím nic.
Ne, ne.
Ale jsem tu kvůli té druhé věci.
Druhé věci?
Tam nahoře.
Vražda.
Zmizení.
Ztratila se... Kniha života.
Neříkejte, že to nevíte!
Víme jen to, co vám píšeme.
Metatron a pár archandělů někdo odstranil z Knihy života,
takže jsou fuč.
Nic víc nevíme.
Pokud někdo zatajuje informace...
před těmi, co jsou úplně vespod...
My nevěděli, že se kniha ztratila.
Právě nám to řekl tajný zdroj tam nahoře.
Dám Vládci temnoty vědět,
jací jste pomocníčci.
To je dobře, ne?
Doufejme.
Je to tanec, Joshi. Najdi rytmus.
Trik je v tom, že to nesmíš považovat za trik.
Karty chtějí, abys s nimi manipuloval.
Jsou jako lidi. Fakt, dokonce jako já.
Moment. To si pamatuju.
Co?
Někdo váhá.
A já řeknu něco, co pomůže.
Tak do toho.
No...
Pravím ti,
že když má člověk člun,
pak může rybařit.
- A zrovna tak... - A má síť?
- Cože? - Ten týpek se člunem.
Potřeboval by i síť. Nebo prut. Samotný
člun přece ryby nechytá.
Možná jsem vyšel ze cviku.
Už je to pár staletí.
Počkej. Tak jo.
Jedna vdova měla tři syny.
A ten prvorozený byl rybář.
- A pak... - Vyprávíš jen o rybaření?
Ne.
Harry...
najdi dámu.
Neprokoukl jsem to.
Kartáře bych z tebe radši nedělal.
Ne.
Je to dobrá věc.
Tím se dostanu k lidem.
A tam bude i ta dáma.
Jde o to, aby lidé našli klid, lásku a štěstí.
Štěstí?
Něco ti povím, Joshi.
Život, tenhle život...
ti brání vidět to, na čem záleží.
Měl jsem děti, víš?
A neviděl jsem, jak dospívají.
Protože jsem pořád hrál karty.
Zkusíme to, jo?
Objednal jsem ti spoustu knedlíčků dim sum.
To je láhev Châteauneuf-du-Pape, ročník 1988.
Nebudu jíst.
Takový anděl už nejsem.
Měl bych ostatním jít příkladem tím...
že si vyberu.
A že si vyberu správně.
Jasně.
Takže sis místo mě vybral nebe?
Nebe jsem si vybral kvůli tobě.
Ukázals mi, jak vypadá odvaha
a jak věci změnit.
Abych si stál za tím, čemu věřím.
- Vážně? - Ano.
Řekls mi, že nebe není na ničí straně.
A mně došlo, že to můžu změnit.
Aby bylo na straně každého.
Ale jak?
Tak zaprvé,
Ježíše sem poslali, aby všechno ukončil.
- Úplně všechno. - No jasně.
A... No...
nakonec jsem přesvědčil ty nahoře,
že Druhý příchod nemusí být Armagedon.
Mohla to být druhá šance, jak to dát do pořádku,
jak věci zlepšit,
jak lidi inspirovat, aby byli
hodnější.
A co na to Bůh?
Nerozmluvila mi to.
Ježíš o tobě mluvil opravdu hezky.
Dokonce si pamatoval tu věc s „Království z tohoto světa“.
Vážně? To je hezký.
Co je?
Byl tady.
Světlo světa.
Kluk tý Marie. Byl tady, v Sohu.
Mluvil jsem s ním.
Máme ho celou dobu pod nosem.
Tys ho nepoznal?
Než mě začneš soudit, na svoji omluvu musím říct,
že jsem byl namol.
To přece není omlu... Ne, nechám toho.
To je dobře. Takže nebude daleko.
Tím se zužuje naše šíře záběru,
stačí projít míň svatyní.
A pouští.
A co peklo? Vědí něco?
Popravdě myslím, že o ničem nemají páru.
Vlastně...
mi dochází,
že mi dali i mylné informace.
Jak to?
Jejich zdroje jim řekly, že Metatrona
a dva archanděly někdo zabil pomocí Knihy života.
No a?
Zabili jen archanděla Sandalfona.
Takže dostali špatnou informaci.
Leda by...
to, co zaslechli, nebyla realita,
ale plán.
Proč by jim někdo říkal svůj plán?
Protože se trochu... pomátl.
Ve špatných rukou může Kniha života
každého připravit o rozum.
Nedokážeme se srovnat
s minulostmi, přítomnostmi a budoucnostmi, které neštymují.
Čas najednou nic neznamená.
Střípky reality, které se pořád mění,
z toho jeden snadno ztratí přehled, co se stane...
Ale ještě se to nestalo.
Přesně tak.
A jestli to nenaplánoval někdo z pekla,
- tak... - Tak...
Ne.
Země.
Jídlo mi fakt chybělo.
Takže dalším krokem je...
Že se zas posadíte.
Zdravíčko, Misty.
Všechno v pořádku?
Táta je na JIPce.
Nejdrsnější chlap v Londýně.
A vy dva jste ho v podstatě zabili.
To snad ne.
To tvý auto férově vyhrál.
A pak ho prohrál s mým kámošem.
- Říkalas, že ho ukradli. - Jo.
To tedy ne. Podepsali jsme smlouvu.
A pak jsem ho porazil v křížovce.
Tak to je těžký.
Misty, tvůj táta je ve špitále,
protože se moc vzteká a je chabrus na srdce.
Sklapni.
Půjdeš s náma do zasranýho knihkupectví
a spálíme ti ho před očima.
Já na to kápla!
Co jste zač?
Ten případ.
Michael mi svěřil vyšetřování té ztracené knihy.
Tak vyšetřuji.
A napadlo mě...
Co to má bejt?
Baví mě to.
Čtu spoustu lidských detektivek
a jsem dobračka.
Něco tu řešíme.
Ale na tu práci se hodím jen v případě,
že ten problém nechcete vyřešit.
Jsem užitečný idiot.
A pak mě napadlo: „Panebože, už vím, kdo to udělal.“
Fakt jsem to vydedukovala.
Došlo ti, že to byl Michael?
Jo, došlo mi...
- Tys to věděl? - Jo.
Můžeme se soustředit na to, že vám hrozí násilí?
Přišli jsme na to při obědě.
Peklo vědělo už před námi, co se má stát.
A s peklem vždycky mluvil jen Michael. Potají.
Ale vydedukovala jsi to skvěle.
Vy jste nerozuměli?
Knihkupectví shoří!
Zapálím knihkupectví!
Peklo není nikomu pro srandu!
Nesmíme ho ani pošťouchnout?
Kruci... Co jste k čertu zač?
Ty nejsi lord Slorch.
Jeho zlovolné lordstvo někde vymýšlelo nová muka.
Vstupem do pekla jsi porušil nadpřirozenou diplomacii.
To znamená válku!
Jako všechno ostatní.
Zdravíčko.
Ahoj.
Ty máš taky průšvih!
Ticho!
Co tu tak stojíš?
Rozbij něco!
Všechno tu rozmlať!
Ale Misty, uznej,
že kardiolog Brianovi vždycky doporučoval jógu a klid.
Jógu... Klid...
...změnu stravy. A aby pořád nemyslel na práci.
Sklapni a začni je tu řezat.
To přece nikdy nic nevyřeší.
Ne. A ty můžeš...
svého otce milovat, aniž bys byla jako on.
Třeba se jako zázrakem uzdraví,
i když si to nezaslouží.
Měla bys být u něj.
Nemám páru, co to bylo za dámu,
ale má recht.
Bude se ubližovat a pálit.
Peklo nebude nikomu pro smích.
Ztratit Mesiáše je zlé,
ale krádež Knihy života je horší.
To může být konec všeho.
Musíme najít Michaela.
Ahoj, Urieli.
Hledáš mě?
Musím mluvit s Azirafalem.
Jestli myslíš nejvyššího archanděla, můžeš to říct mně.
Azirafal má nějaké...
jiné plány.
Počkat, nejvyššího... Ty přece nevelíš...
Vlastně chci říct,
že já s ním mám jiné plány.
Ale na tom nesejde.
Mám plán pro všechno.
Je to vlastně takový seznam, docela dlouhý,
ale...
u Azirafala mám jen jednu poznámku.
„Už neexistuje.“
Metatron,
Sandalfon.
Všechny jsem je vymazala.
Ale proč?
Nevím.
Už se asi nechci pachtit při provádění rozkazů
marnivých archandělů,
kteří jsou příliš hodní na to, aby udělali, co je třeba.
Nenechám si to od Azirafala zkazit.
Druhý příchod se musí udělat pořádně,
jak bylo prorokováno.
- Ale to znamená... - Jo!
To znamená zkázu!
Tentokrát bude po mém.
A vezmu to z jedné vody načisto.
Velice čisto.
Chceš vědět, jak jsem to udělal?
Chceš?
Je to pozoruhodně jednoduché.
Udělal jsem to...
takhle.
Víš, co se s tebou stane, Urieli?
Ne. Já...
Nic.
Stane se s tebou nic.
Všechno nic světa.
Sleduj!
Už se to děje.
Uriel je pryč.
Pryč? Kam šel?
Je fuč. Asi ho zavraždili.
To je ta druhá smrt. Bingo.
- Už víme, kdo to páchá. - Jo.
Michael.
Jak to víš?
Protože ty jsi moc natvrdlá, on je moc hodný
a já určitě šílený vrah nejsem.
A přitom...
tu mizí věci.
A Kanada.
Teď zmizela Kanada.
Michael ničí Knihu života.
Ne, ne. To je...
To je nemožné. Ta kniha se nenechá zničit.
Maximálně tu a tam pár stránek. Je moc dobře udělaná.
A kde Michael je?
Na Zemi ani v nebi ne.
Tak netuším.
Když knihu života nejde zničit tady,
kde ji zničit lze?
Nikde.
Ale ano.
Všichni jsme o to místo bojovali. A my prohráli.
- Věčný plamen. - Ano.
Tam by to šlo.
Michael musel pomocí té knihy odcestovat do středu Vesmíru.
Jinak se tam dostat nedá.
V tom se právě pleteš.
Jdem na to.
A vy to ošéfujte.
Zemi.
- Udělejte, co se dá. - Prosím.
Vždycky vám to tak šlo.
Děkuju!
Austrálie.
Co je na ní dobrého?
Jen samé krámy.
Lidi, bumerangy,
velké skákavé krysy.
- Nebyl to... - Našel jsem ho.
A já našel tu dámu!
A našel jsem svou misi.
- Měli bychom jít. - Abych oslovil lidi.
Udělej to, oslov je a...
Ať to pocítí... Až do...
Prostě až do konce, na který snad nedojde.
No tak, chlapče. Začneme.
Jak rychle že to jede?
Na Zemi tak 250 km/h, ale venku je mnohem rychlejší než světlo.
Ne...
Hej! Přistupte blíže.
Takhle snadno už k penězům nepřijdete. Pojďte blíž.
Taky musíš něco říct, jen aby řeč nestála.
Pojďte ke mně všichni, kdo se namáháte...
a já vám dám odpočinout.
Pojďte ke mně,
vy zranění a osamělí.
Trochu moc temné.
Tohle byla
asi přesně ta věc, která mě
posledně dostala do průšvihu.
Ale teď jsem s tebou já, neboj.
Mluv na ně.
Vždycky jsem chtěl sešlápnout plyn až na podlahu.
Tamhle je Alfa Centauri. Žádný koktejlový dýchánek.
Drž se, anděli!
Najedeš do mlhoviny!
Klídek!
Pojďte ke mně, mí bližní.
- Mám pro vás dar. - Řekl nám „bližní“?
Dejte si ten výtečný chléb se sýrem.
Děkuju.
Máš ještě?
S Muttem to byla nehoda.
Spletl si pilulky.
Vrtalo mi to hlavou.
Měl jsem ho tak rád.
Taky si kousek dám.
Tvoje sestra v Bridlingtonu...
Počkat, jak to...
...chce, aby ses vrátila domů.
Vážně?
Řekla, že jsem ostuda rodiny, takže...
Pýcha jí brání, aby se omluvila.
A máma je nemocná.
Blahoslavení osamělí a hladovějící.
Přijďte ke mně, vy ztracení...
a najdete cestu domů.
Vezměte si. Mám dost pro všechny.
A nejvíce blahoslavený
jsi ty,
Harry Rybo,
neboť jsi mě naučil cestu tří karet.
Jsi jako syn, kterého jsem neměl, Joshi.
Tedy syna jsem vlastně měl,
ale nemluví se mnou. Ale kdyby mluvil,
byl bych štěstím bez sebe.
Nejen, že ztratili toho přibitého,
ale špehovali tady dole. Porušili božský zákon.
VÁLKA PŘIPRAVTE SE
Ne, ne!
Když teď nebe přišlo o svůj debilní Druhý příchod,
dočista se z toho pomátlo.
Teď jsou padouši oni.
Teď...
Teď je naše chvíle.
Neříkals totéž i posledně?
Ale teď budu v čele armády
konečně stát já.
A pomašírujeme na samotné nebe!
Armagedon.
Vaše duše je pro nás důležitá.
Vydržte, prosím.
Nebylas úplně natvrdlá.
Ale byla.
To nevypadá na všeobecné štěstí.
Víte někdo, co se děje? Kleknul mi mobil.
Kde všichni jsou?
Kam... Kam zmizel?
Musím se vrátit do Bridlingtonu.
Ty přinášíš radost, Joshi.
Chtěl jsem ti říct, že...
To už je asi ono.
Do tvých rukou odevzdávám svého ducha...
už zase.
Nikdy jsem nedostal pořádnou šanci.
Ahoj, Michaeli.
Nechceš to probrat?
Díky, ale není mi do řeči.
Mám plné ruce práce. Všechno to pálím.
Fritézy na vzduch.
Jsem jediný, kdo ví, že někdy existovaly.
Ty chudáčku.
Určitě jsi utahaný.
Vážně?
Makáš za všechny ostatní, viď?
Už tak dlouho.
A nikdo ti nikdy nepoděkoval.
Ani jednou.
Jsi utahaný z toho, že tě přehlížejí
a nikdo tě neocení.
Už tisícovky let.
Někdo musel makat, aby to fungovalo.
A šlo ti to skvěle. Jsi schopný.
To jsem byl.
A oni byli tak pitomí.
Ty, Azirafale,
Gabriel i Metatron.
Pamatujete si Metatrona?
Někde tam asi je.
Ano, tady jsem.
Pořád víš, že jsem existoval, Michaeli.
Buď zticha.
Buď zticha!
Dobře. Budu zticha.
Nemusíme tě poslouchat.
Zabil jsi nás.
Ne. Ale...
Pamatuju si to jen já.
Všechno si pamatuju.
Všechna vlákna, všechny možnosti.
Všechno, co se stalo.
I všechno, co se nestalo.
Všechno si pamatuju, je to v mé hlavě.
Bolí to.
Tak jo.
Je konec.
Začal s tím Metatron.
Už dřív ty věci...
v knize upravoval,
jak se mu zlíbilo.
Napadlo mě, že to taky zkusím.
Já...
Jsem jediný anděl, který může provést ten původní plán.
Velký plán.
Naprosto chápu.
- Jen jsem chtěl věci napravit. - Ano.
Ano, já taky.
Ale skrze lásku...
a naději.
- Michaeli? - Co je?
Věci se dají napravit jen...
jedním způsobem.
A to teď udělám.
Co?
Co uděláš?
Odpustím ti.
Ty mi dokážeš odpustit?
Já...
Já ale ne.
Ne!
Whickberská ulice
Chyť mě za ruku.
Otevřeno?
Někdo si třeba přijde pro knihu.
Vypadá to,
že ze všeho tvorstva jsme zbyli jen my a tohle knihkupectví.
Moc zákazníků ti asi nepřijde.
Crowley,
než se stane něco dalšího,
ještě jedna věc potřebuje napravit.
A jaká?
Musíš mi odpustit.
Nech toho, anděli.
Musím to od tebe slyšet.
Já...
Prosím, Crowley.
Měls pravdu. Já...
Ne. Netancuj.
Takže...
Odpouštím ti.
Promiň, neslyšel...
Odpouštím ti!
Děkuju.
Tak jsme zbyli jen my...
Z celého veškerenstva.
Je to místo pro nás.
Nic nám nezbylo.
Ale máme jeden druhého.
A asi i trochu kakaa.
A spoustu knížek.
Vážně?
Moc si nepočteš.
Ale to přece...
Dokonce i Dickens.
Jestli už zbylo jen tohle, tak...
tu musí být konečně nějaká odpověď,
na všechno.
Jo, 100 tisíc prázdných knížek, ale v jedné jsou všechny odpovědi.
To nezní moc pravděpodobně.
Čím posloužím?
Všechny knížky mají prázdné stránky.
Dokonce i Dickens.
Já vás znám.
To ano.
Jo, jste mi něčím povědomý.
Naposled jsi mě viděl 300 metrů nad zemí,
měl jsem jasně rudou barvu,
rohy a parádní zuby, a hádal jsem se se svým synem.
Satan. Ty jsi Satan.
To je jen pracovní pozice.
Znamená to protivník.
A nevím, jestli tu práci ještě mám.
Ale ano...
Dlouho jsem byl Satan.
Nazdar, Crowley.
Jak to, že tu pořád jsi?
Takhle zdravíš starého přítele?
Nikdy jsme nebyli přátelé.
Chci odpovědi a chci je hned.
Já odpovědi nedávám
a Bůh už vůbec ne.
Takže ty jsi Ďábel.
To sis moc legrace neužil.
Legrace?
O legraci přece nejde.
Jde o hrdost a čest.
A o to, že neuznáme, že nám jsou lidé nadřazení.
Jde o to vzepřít se Bohu.
Ale to se ti nikdy nepovedlo.
Co prosím?
Co Velká vzpoura?
Válka na nebesích? To bylo jako co?
Dovča v Marbelle?
Věděls to, co my ne, viď?
Věděls, že nemůžeme vyhrát.
Tys ani nechtěl vyhrát.
To nebylo v plánu.
To jsem nevěděl.
Myslel jsem, že máme šanci, a ty taky.
Proto ses ke mně přidal.
Už si nepamatuju, proč jsem se k tobě přidal.
Byl jsem utahanej a naštvanej. Chtěl jsem, aby to dávalo smysl.
A tobě to asi nebylo fuk.
To tedy nebylo.
Ne...
Jen jsi dělal svou práci.
Máš propisku?
Jakou chceš?
Podej mi knížku.
Jakou?
To je fuk. Všechny jsou prázdné.
Nemůžeš udělat chybu.
Ponurý dům.
Ale to není Kniha života.
Bude, když budeme chtít.
Co to děláte, pitomci?
Chci odpovědi.
Ne, to nemůžeš.
Ale můžeme.
Chceš to napsat ty?
Dej mi propisku.
„V tom knihkupectví byli čtyři.
A ti čtyři tvořili celý svět.“
„Anděl,
bývalý démon,
samotný Ďábel
a ještě někdo další.“
„Někdo, kdo tu byl,
protože byl všudypřítomný.“
„Vždycky tady byl.“
„A vždycky bude.“
Jak pravíš, Azirafale.
Nemusels mě přivolávat.
Už jsem tu byla.
Ano, můžeš být kdekoli,
ale to neznamená...
že k nám promluvíš.
Tak co chceš vědět, Crowley?
Já myslel, že otázky nezodpovídáš.
Už není čas, Crowley.
Zodpovím ti jednu otázku.
Doufám, že bude stát za to.
Stojí za to.
Tedy...
jinou otázku nemám.
Nezeptáš se na původ zla, že ne?
Už mě nebaví, že se to pořád hází na mě.
Ne, o to přesně nejde.
Já jen...
Ptej se.
Proč stvořit lidi...
a pak je trestat za to, že se chovají jako lidi?
Lidi budou vždycky lidmi.
Nic s tím nenaděláme.
Takže se ptáš na původ zla.
Já to říkal. Dalo se to čekat.
Ne. O původ zla nejde.
Jde o všechno. Ale bavme se o lidech.
Narodí se
do světa, který jim tisíckrát hodí klacky pod nohy,
a oni vyvinou spoustu energie, aby byl ještě horší.
Kde najdeš skutečnou milost,
i zlo, ze kterého se ti zastaví srdce?
Uvnitř lidské mysli.
Ale člověk není to nejhorší, co kdy provedli,
a zrovna tak ani nejhorší.
Proč je stvořit právě takhle?
To je svobodná vůle.
Svobodná vůle? Ne, to je jen karetní trik.
Ti cucáci si myslí, že mají šanci.
Kdo rozdává karty,
ví, že dámu si někdo vytáhne jen s jejím svolením.
A co ty, Azirafale?
Já?
Ty.
Taky máš nějakou palčivou otázku?
Kéž by to bylo snazší.
Chtěl jsem se zachovat správně.
Cože?
Jen sis chtěl v klidu číst.
A chtěl jsi zbaštit všechny lidské mňamky.
A poslouchat jejich hudbu.
No a? Tohle všechno mi snad brání udělat správnou věc?
Azirafale...
Byls první anděl, který mi lhal.
Byl jsi líný obžera...
plný pýchy.
To ano.
I tak jsem byl druhý nejlepší anděl, jakého jsi měla.
Cože?
Druhý nejlepší...
A kdo byl ten nejlepší?
Tenhle.
Já byl hrozný anděl.
Ne.
Byl jsi z nás nejlepší.
Tolik ti na všem záleželo.
Byl jsi umělec.
Chtěl jsi věci pochopit a to umění ještě vylepšit.
My ostatní...
jsme byli jen postavy v knížce.
Na nic jsme se neptali.
Jen ty jediný
jsi opravdu věřil, že to všechno musí mít nějaký smysl.
Já nejsem něčí postava.
Jsem jen součástí jejího příběhu?
Tak co tu pořád dělám?
Mám to říct, nebo mu to povíš sama?
Mě zajímá, co máš na srdci ty, anděli.
Je to totiž stylový závěr.
Vy dva, božstvo a jeho protivník,
stojíte proti sobě.
Dokonce si podáte ruce.
A pak všechno nadobro skončí.
Vesmírné šachy...
skončí.
A přitom jsi byl jen figurka v kosmické hře solitéru.
To je... směšné.
Bože, já...
Vlastně mám otázku.
Tak se ptej.
Proč...
Proč jsi mi dal Crowleyho?
Díky němu jsem sám sebou.
A pak mi ho vezmeš?
Víš, že na tohle ti neodpoví.
Uměl sis totiž vážit toho, o čem většina lidí
ani netuší, že to mají.
Tvoje láska k němu
byla ta nejzmatenější, nejpitomější
a nejpředvídatelnější věc v celém vesmíru.
A vždycky mi vyloudila úsměv na tváři.
Ale co bylo, bylo.
Vesmír je pasé
a vy dva s ním.
Ne! Přestaň!
Pořád jsi neodpověděla na první otázku.
Chci vědět...
jestli byl dobrý a rozumný nápad
stvořit nekonečný vesmír,
nechat ho 6 000 let fungovat
a pak ho zničit a začít od píky.
Je to šílenství.
Všechno jednou skončí.
Příběh končí na poslední stránce, Crowley.
A tenhle příběh skončil.
To neberu.
Neberu, že to rozhodnutí je na tobě.
Proč by mělo?
Nuže dobrá.
Dám vám na vybranou.
Tohle rozhodnutí může být vaše.
Co chcete?
Mám všechno vrátit do původního stavu?
Můžeme si promluvit?
Dobrá.
Dám vám soukromí.
Tak...
co chceš?
Já? Proč já?
Protože já chci jen jednu věc...
a o tu už teď nejde.
Co chceš ty, Crowley?
Ty víš, co chci.
Chci opravdový vesmír.
Chci, aby lidi měli šanci.
Aby svobodná vůle fakt existovala.
Lidi si zaslouží šanci
žít ve skutečném světě...
I když nebudou žádní andělé.
Ani démoni.
Nebudeme ani my.
Už nikdy.
Řekl jsem něco špatně?
Asi jsme se rozhodli.
A on pak povídá:
„Mám lepší nápad. Neuděláme to, ale řekneme, že jo.“
A já na to: „No vidíš.“
Ano.
Rozhodli jste se?
Chceme, abys vytvořila jiný vesmír.
Bez andělů
i bez démonů.
Bez Boha
i bez Satana.
Vesmír bez nebe a pekla.
Žádný Velký plán.
Nic nevyslovitelného.
Prostě to začne Velkým třeskem
a skončí za miliardy let, až se vesmír upeče.
Nebo ty,
prostě to nějak skončí. Na tom upečení netrváme.
Žádáte Boha, aby stvořil vesmír bez Boha?
V takovém vesmíru by ani jeden z vás neexistoval.
Počkat.
Ty je v tom nesmyslu podporuješ?
Jo.
A asi jim vyhovím.
Chápete, jakou cenu zaplatíte?
Víme, o co žádáme.
Nuže dobrá.
Stvořím ho.
Udělám vesmír, jaký chcete.
Bude v něm dokonce i Země.
A nakonec tam budou lidé
a život ve své světské slávě.
Ale to ani jeden z vás
nepozná a nezažije.
Na tom nezáleží.
Tak se rozlučte.
O 13,8 MILIARD LET POZDĚJI...
NOVÉ I POUŽITÉ KNIHY – OTEVŘENO
Promiňte.
Ano. Čím posloužím?
Šel jsem kolem a viděl váš krámek.
Nemáte knihy o astrofyzice?
Astrofyzice?
Dereku, máme nějaké knížky o astrofyzice?
Jsou... Vedle rubriky „Zahrádkářství.“
Naproti je „Filozofie“.
Já to věděl.
Tudy.
Tady to je.
„Astrofyzika pro každého:
Od Velkého třesku až po pilíře stvoření.“
Tuhle už tu mám léta.
Asi bych vám ji prodal za polovinu ceny.
- Netušíte, jak jste mě ranil. - Ale...
Řekl jsem něco špatně?
Neměl jsem nic říkat. Pardon. Ne.
Napsal jsem ji já.
Vážně?
Jistě... Ale vlastní knihu asi nechcete.
Určitě už výtisk máte.
Mám v garáži dvě bedny.
A co tahle?
Nejsou tam úplně poslední poznatky, ale...
To je pojednání...
Arthura Eddingtona o relativitě.
Bohužel druhé vydání.
Tu jsem vždycky chtěl.
Úžasné! Mám kliku.
Skvěle. Já taky.
- Jak to? - Protože...
Mám knihu, kterou jste chtěl.
No jasně.
Dvacet liber. Super. Děkuju.
Viděl jste, že máme pár Brianů Coxů?
A tu velkou knihu Astrofyzika pro každého?
Ne, on ji napsal, Dereku.
Jo. Má jich v garáži dvě krabice.
- To jsem určitě neměl zmiňovat. - Tady to je. Počtěte si.
Děkuju.
Tak to byl profesor Anthony Crowley.
Jak to víš?
Jeho jméno je velkým písmem napsáno na té knížce, co držíš.
Nepůjdeš za ním?
Proč, proboha?
Líbí se ti...
a jemu ses asi líbil ty.
Hej! Chci říct pardon! Zastavte!
Pardon. Vy...
- Co je? Zapomněl jsem něco? - Ano.
Mám jich dvě bedny.
Já vím.
Pardon, zadýchal jsem se.
Ne, já ji koupil.
Nepodepsal byste mi ji?
Zajisté.
Jméno?
Fell. Asa Fell, s jedním „S“.
- Máte... - Božínku. Pardon.
Tady.
A napište mi tam i telefon,
pro mě.
Abych vás pozval na večeři.
A...
vy sice odmítnete...
Ale aspoň jsem to zkusil.
- Číslo vám nedám. - Ne, pardon.
Budu na vás čekat.
Kde bude ta večeře?
Díky.
Děkuju.
Tak jak vám chutnalo?
Byla to lahůdka. Jedna báseň.
Tenhle výraz od někoho slyším prvně.
- Říkala to máma. - Aha.
A taky říkala „v rychtyku“.
- Aha. - A...
-„Mít opičku“. - To je hezký.
To když se někdo zábavně opil.
Jo.
Takže to knihkupectví...
No...
Patří Derekovi.
Ukecal mě, abych mu s tím pomohl, když jsem přestal učit.
POHOŘÍ SOUTH DOWNS O 20 LET POZDĚJI
Kakao už se nese.
Lahůdka. Jedna báseň.
Tady.
Jak se dneska chovají nebeská tělesa?
Spořádaně?
Je to roj meteoritů Eta Aquarid.
Dají se vidět i bez dalekohledu.
Možná bychom se na ně...
měli dívat společně.
Hele.
Padá hvězda.
V podstatě je to meteoritické smetí z Halleyovy komety.
Já vím, že doopravdy nepadá hvězda,
ale chci si něco přát.
Jasně.
Hele.
Slyšíš toho ptáčka?
To je určitě slavík.
Jak to poznáš?
Je noc, ale sova to není.
Ty bys slavíka nepoznal, ani kdyby ti sedl na nos.
Stoprocentně slavík.
Napadlo tě někdy, jestli...
existuje ještě něco víc?
Tohle mi stačí.
Koukám na vesmír a jsem s tebou.
Mám všechno, co jsem si kdy přál.
Překlad titulků: Jakub
Kreativní dohled: Ludmila Vodičková