EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Released on www.DanishBits.org
Dette er presidenten.
- Gi oss Conway. - Dere skal snakke med meg.
Vi snakker bare med ham, ellers legger vi på.
Kan dere høre helikoptrene? Eller hundene?
Vi nærmer oss, og vi kommer til å finne dere.
Spørsmålet er bare om dere vil samarbeide først.
Det blir ingen penger og ingen tilbaketrekning.
Men dere er smarte nok til å vite det.
Poenget her er Ahmadi, og det er ham jeg vil snakke om.
Valget er deres. Oppfyll kravene våre eller la være.
Jeg snakket lenge med guvernør Conway i går kveld.
Jeg var fristet til å ignorere dere i dag,
men han overbeviste meg om at vi burde snakke sammen.
Ikke sant, guvernør?
- Jeg vil bare ha en fredelig løsning. - Jeg også.
Dere ville inkludere guvernøren, jeg vil inkludere Ahmadi.
- Du vil trekke ut tiden. - Vil dere ikke snakke med lederen deres?
Er han der nå?
La familien Miller gå, så får dere snakke med ham.
Nei, du bestemmer ikke vilkårene.
Vi viser velvilje når dere gjør det.
Dere får ti sekunder til å ombestemme dere.
Deretter legger vi på.
Insha allah. Vi dreper dem.
Ti sekunder fra nå.
Fem sekunder.
- Avslutt samtalen. - Ett gissel.
- Alle tre. - Ett.
Gi oss datteren og moren.
Nei, vi beholder jenta.
Dere har fått presidenten i telefonen ikke én gang, men to.
Dere skal la datteren og moren gå, ellers får dere aldri høre fra meg igjen,
og dere mister sjansen til å snakke med lederen deres.
Si det nå.
De har lagt på.
Mr. Ahmadi.
Du kan dusje ovenpå. Det er klær i skapet.
De eneste som vet det, er formannen og SEAL-soldatene.
- Har vi en trygg linje? - Direkte til Det ovale.
Herr president...
Jeg ville aldri sagt ja til å bringe Ahmadi inn i dette.
Heldigvis baserer jeg ikke beslutninger på hva du mener.
Jeg sier til pressen at du legger ord i munnen min.
Vær så god.
Men de vil neppe tro på deg.
Sjekk meldingene dine. Staben din har sikkert sendt noen.
Kjør guvernøren og familien hans til flyplassen.
God tur tilbake til New York.
CONWAY LØY, HEVDER MEDLEM AV ETTERRETNINGSKOMITEEN
Jeg ba dem komme med lunsj.
Det er sikkert lenge siden du har spist et varmt måltid.
- Jeg vil ikke spise det. - Er du ikke sulten?
Jeg vil ikke bli kvalm når jeg blir torturert.
Ingen skal bli torturert. Bare sett deg.
Dere vil jeg skal be dem slippe løs den familien, ikke sant?
Ellers gjør dere det dere må gjøre.
Om vi hadde slike planer, ville du ikke forlatt Guantanamo.
Og jeg ville ikke vært her.
Hvor er "her"?
På hemmelig adresse i Virginia.
Og hvorfor akkurat deg?
Av respekt for situasjonens alvor.
Jeg tror dere vil ydmyke meg.
Du har fått gode klær, tilbud om mat. Hvordan ydmyker vi deg?
Jeg sitter overfor en kvinne.
Det er ingen grunn til å fortsette spillet.
Du og broren din er verken fundamentalister eller syrere.
Sier CIA det?
Du er iraker. Ditt egentlige navn er Al Awad.
Det står at du ble medlem av Baath-partiet i 2000.
Du var assistent for statssekretæren for infrastruktur, i 2001 og 2002.
Si hva du vil.
Broren min vil nekte. Dere vil ikke overbevise andre enn dere selv.
Vi avsatte baathistene, og byråkraten ble ekstremist.
Men du er en utdannet mann, Yusuf,
og du bryr deg ikke om islam eller kalifatet.
Dere bruker det for å radikalisere soldater.
Som dere bruker demokrati og frihet.
Så nå forstår vi hverandre.
Yusuf Al Ahmadi sitter i isolat i Guantanamo.
Om Caroline og Melissa Miller blir sluppet fri,
vil vi tillate kontakt med kidnapperne under overvåkning.
Mark.
Ahmadi har oppfordret til slike terrorhandlinger.
Hva får dere til å tro at dialog vil føre til en fredelig løsning?
Alternativet er ingen dialog.
Vi vil ikke la noe være uprøvd.
Sara.
En kommentar til artikkelen i The Telegraph
som hevder at guvernør Conway har påvirket Husets etterretningskomité?
Det bekrefter våre mistanker,
men jeg tror nok du vil ha guvernørens kommentar, ikke vår.
Walleck gir en uriktig fremstilling.
- Sier du at han løy? - Ga en uriktig fremstilling.
Jeg har venner i etterretningskomiteen,
og hender det at jeg snakker med dem? Naturligvis.
Det er ikke det samme som å blande seg.
Du har ikke diskutert Russland med noen i komiteen?
Vi kan ha gjort det, men jeg ga ikke akkurat noen ordre.
Og akkurat nå burde alle fokusere på familien Miller, ikke dette.
Ba presidenten deg forlate Det hvite hus?
Jeg har gjort mitt. Resten er opp til ham.
Kan du si noe om samtalen din
- med presidenten om Ahmadi? - Det var alt. Mange takk.
- Spørsmål, sir. - Ett spørsmål til.
Kjør.
Vent, jeg har ikke festet barnesetet.
- Will... - Ikke et ord.
Generalen er rasende fordi du sa at du skammet deg over tjenestetiden din.
Han kan snakke med media.
Ingen snakker med media før vi har et godt svar på denne jævla dritten.
Pappa sa "jævla". Jævla, jævla!
Slutt!
Gi meg noe på Walleck. Vi må svekke omdømmet hans.
- Er du ferdig? - Ikke kjeft.
- Er du ferdig? - Ja.
Kjør. Nå.
Det er om de blir sluppet fri.
Vi fyller ut resten når vi vet detaljene.
Dette er i verste fall.
Har Yates skrevet dem?
Nei, jeg gjorde et første forsøk.
Og Tom Hammerschmidt har ringt.
Han vil ha et intervju med presidenten. Ville ikke si hvorfor.
Hvor jobber han nå?
Han er tilbake i The Herald. Skal ha sendt deg en e-post.
Jeg er tilbake på Washington Heralds politiske team.
Følgende personer har uttalt seg:
Jeg trenger rommet.
Alle ut.
Ring The Herald.
Tom Hammerschmidt.
Det er en basestasjon her.
Vanligvis veldig lite trafikk, men mer enn vanlig mens samtalen foregikk,
særlig i den sørøstre antennen.
Så vi kan finne den nøyaktige posisjonen deres?
Jeg kan finne området, men nøyaktig posisjon vil ta lenger tid.
- Jeg kan ikke love at det er dem. - Analyser alle basestasjoner.
Vi bør heller fokusere på bakgrunnslyder.
Hvis jeg kan matche dem til andre samtaler i området på samme tid...
Jeg ber ikke om råd. Jeg sier hva jeg vil ha gjort.
Fokuser på basestasjondata.
Vi konsentrerte oss om dette området, men det ser ut som de er her.
Vi har team der, som skal gjennomføre søk.
Kan vi bruke satellitter?
Ja, men det er over 100 mulige strukturer i sonen.
- Alle må sjekkes. - Hvor lenge?
Noen timer, med litt flaks. Hvis ikke kan det bli i morgen.
Stamper er her.
- Han sier det haster. - Takk.
Hammerschmidt sier de legger det ut i dag, med eller uten din kommentar.
Reiseloggene beviser ingenting. Sitatene er indisier.
Men til sammen... Jeg vet ikke hvordan vi kan vinkle det.
Han har fått tungvektere til å uttale seg.
Skal jeg slippe bildene av Jackie og Remy?
De har fortalt ham om forholdet.
Artikkelen sier at vi truet med å avsløre dem.
Hvordan kunne dette skje?
Det er like mye din skyld.
Jeg kan lage liste over de han ikke har snakket med.
Og gi ham bevis?
Han har rett. Om vi kontakter Tusk eller Lanagin...
Jeg vil møte Hammerschmidt.
- Jeg mente ikke... - Få ordnet det så fort som mulig.
Amerikanske myndigheter vil aldri anerkjenne kalifatet.
Selvsagt ikke.
Men vi kan slippe baathistene inn i regjeringen igjen.
Hvilken regjering? Det finnes ingen regjering i Irak.
Det finnes ikke noe Irak, bare Bagdad.
Sjiaer, sunnier, kurdere...
Det er det samme i Syria.
Dere holdt orden før vi kastet dere ut.
Vi kan ikke støtte et teokrati, men vi kan gi militæret kontrollen igjen.
Hva skal vi gjøre med alle soldatene vi har rekruttert?
De vil ikke akseptere en sekulær regjering.
Dere skal holde kontroll på dem.
Med makt, om nødvendig.
Bruke våpnene våre mot mennene som bar dem for oss.
Spiller det noen rolle om dere får tilbake makten?
Hvis det er dette dere vil, hvorfor har dere ikke sagt noe offentlig?
Fordi du vet at alt dette må gjøres bak lukkede dører.
Vi må skape inntrykk av at vi har nøytralisert ICO.
Hva skjer om de ikke slipper gislene fri?
Da drar du tilbake til Cuba.
Hvis de gjør det, lar vi deg snakke med dem,
og du ber dem slippe fri det tredje.
Så sender dere meg til Cuba uansett.
Jeg forstår at du ikke stoler på oss, men hva er alternativet?
Disse menneskene dør, og det gir oss rettferdiggjørelse for en full offensiv.
Det vil ta mange år...
og dere kan ikke knekke oss fullstendig.
Ikke fullstendig, men nok til å gjøre dere irrelevante.
Eller vi kan samarbeide i det stille.
ICO forsvinner, og du og generalene dine får kontroll.
- Vet du hvor Claire er? - Vi prøver å finne henne.
Hun pleier å si fra om hun skal noe sted.
Har du spurt Secret Service?
- De visste ikke. - Det må de gjøre.
Jeg spør igjen.
Hun var ikke i residensen.
- Var du der? - For ti minutter siden.
Hva er det som skjer med dere to?
Tror du ikke jeg har lagt merke til det?
Hvordan dere prater sammen? Hvor ofte du er her?
Selv ikke jeg har fri tilgang til residensen.
Jeg var sammen med henne da moren døde.
Det brakte oss nær hverandre.
Ikke legg for mye i det.
Samme hvor nært dere står hverandre, ikke la andre legge for mye i det.
Hvis du ser Claire, si at jeg har dratt hjem.
Hvis hun trenger meg.
Ikke møt ham ansikt til ansikt. Be ham sende spørsmålene skriftlig.
Hvis jeg møter ham, kan jeg kanskje stanse ham.
Nei, han prøver å få deg til å røpe noe.
Det skjer ikke.
- Timingen er... - Hvordan ser det ut hos deg?
Han nærmer seg.
Konsentrer deg om ham. Jeg tar meg av Hammerschmidt.
Røyker du?
- Hvordan visste du det? - Jeg hører det.
Hvis dette kommer ut, er det ikke røykingen som tar knekken på oss.
Er de drept?
Du ser opprørt ut.
Savner du din kone?
Du bryr deg ikke om min kone.
Jeg bryr meg ikke om noen av dere...
om dere lever eller dør, eller om barna deres gjør det.
Men hvis noen ord i måneden med familien din hjelper,
legger jeg det på bordet.
Jeg har ikke sett min kone på tre år.
Jeg har en sønn jeg aldri har møtt, en datter som ikke husker meg.
Dette er veien vår.
Selv om de blir drept?
Ja.
For det blir de.
Jeg er villig til å dø, og det er de også.
- Ville de gjort det valget? - Hvilket valg?
De kjenner ikke til annet enn bombene deres. Pang, borte.
Vi lykkes fordi vi får dere til å føle smerten.
Vi har følt den hele livet.
- Tom. - Herr president.
Alt som sies her, er helt uoffisielt.
- Forstått. - Sist vi møttes,
var det på visepresidentens kontor,
og du påstår at jeg fikk det ved manipulere Matthews.
Ikke jeg. President Walker sier det.
En mann som er bitter på grunn av sine feiltrinn.
Du hevder også at jeg fikk dette kontoret ved å tvinge ut den mannen.
- Danton og Sharp støttet det. - Ja visst.
To personer som bærer nag til meg,
diktet opp dette tøvet for å rettferdiggjøre utroskap.
Sier du at du ikke presset dem?
Jeg presser mange. Slik er politikken.
Men aldri dem.
Dantons foreldre sier at LeAnn Harvey kom hjem til dem i Miami.
Han ville nok ha med LeAnn på Russland-planen.
Hvorfor dro hun til ham, ikke omvendt?
La oss slutte å gå rundt grøten.
Påstandene dine er like latterlige som første gang vi møttes.
Da hadde jeg ikke noe konkret.
Tre personer med sine egne motiver, ingen beviser, og noen reiselogger?
Det vil jeg ikke kalle konkret.
- Nok til en artikkel. - Du kaster ut en idé basert på ingenting.
La oss kalle det hva det er: rent sensasjonsjag
- knyttet til... - Det gjør jeg ikke.
Knyttet til valget for å øke opplaget, fordi The Herald mister lesere.
Jeg kaster ikke ut ideer for å se om de holder,
og jeg driter i opplagstallene.
Jeg bryr meg bare om sannheten.
Sannheten?
Har du bedt Raymond Tusk om en kommentar? Eller Daniel Lanagin?
Jeg ser ingen sitater fra dem. Hvis du vil ha sannheten,
bør du ikke være grundig og balansert?
Jeg gir deg muligheten til å kommentere.
Hva med kongressmedlemmer? Jeg ser ingen sitater fra dem.
De vil svare meg når dette blir kjent.
Jeg tror du er redd for å ringe dem,
fordi du vet at de vil se det som det er... tabloidsladder.
Assisterende innpisker, din tidligere stabssjef,
en tidligere president. Det er ikke sladder. Det er nyheter.
Justisdepartementet er nødt til å granske det.
Og hvis ikke vil republikanerne i Kongressen gjøre det.
Si hva du vil, men du vet hva denne artikkelen vil føre til.
Jeg vet hva denne artikkelen er.
Politisk sabotasje.
Margaret Tilden hadde integritet, Tom.
Du også.
Hvorfor kaster du bort landets tid på dette, midt i krisen?
Hvor er samvittigheten din?
Det er spørsmålet jeg vil du skal svare på.
De har sendt oss moren og datterens posisjon.
Kan du følge Mr. Hammerschmidt til Roosevelt-rommet?
Trengs ikke. Jeg drar nå.
Nei. Du og jeg er ikke ferdige, Tom.
Caroline og Melissa Miller ble reddet
av FBI-agenter i 12.30-tiden.
Begge to er fysisk uskadde og i god behold.
Jeg ringer dem snart, og håper å møte dem snart,
når de er ferdige med legeundersøkelsene.
Jeg er lettet over at de er i sikkerhet, men James Miller er fortsatt i fare.
Vi vil ikke hvile før jeg kan stå her og komme med en ny kunngjøring
og fortelle dere at han er i sikkerhet.
Mr. Grayson svarer på eventuelle spørsmål.
Jeg må tilbake til arbeidet. Mange takk.
De lever. Du kan ta litt av æren for det.
Underwood henter dem sikkert til Det hvite hus i denne stund.
Caroline og Melissa forblir...
Det er det bildet folk vil huske.
Omfavnelsen, de trøstende ordene.
Han vil ikke la meg ta noe av æren.
Hvis de vil snakke med media, kan vi legge til rette for det.
- Nå kan jeg svare på noen spørsmål. - Tenk om det hadde vært Lily og meg?
Will, hva om det var meg og Lily?
Ville du tenkt på samme måten?
- "De politiske skadevirkningene"? - La være, Hannah.
Ikke bli svak.
Jeg kan bekrefte at vi konsentrerer oss om et område,
men gir ingen ytterligere detaljer.
Har kidnapperne tatt kontakt?
Og i så fall: Har de fått snakke med Ahmadi?
De har ikke tatt kontakt. Vi oppfordrer dem til å gjøre det.
Og ja, tilbudet gjelder ennå.
Hvordan vet dere at Ahmadi vil si det dere ønsker?
Det gjør vi ikke, og vi kan ikke tvinge ham.
Men vi håper han vil samarbeide.
Hvem håndterer samtalen fra hans side på Cuba?
Jeg kan ikke gi detaljer.
De hadde bind for øynene, men moren tror kjøreturen tok tre kvarter.
- Det vil si seks strukturer. - Om de ikke flytter på seg.
Er de kommet forbi sperringene, må de stanse og ringe.
Og vi har gjort fremskritt i å spore samtalen.
Dere tar algoritmene mine.
Vi trenger flere folk. Det er ikke nok plass her.
Ingenting kan forlate denne bygningen.
Direktørens ordre.
Flere folk vil bare skape forvirring.
Dra hjem, Mr. Macallan. Du har vært her i to døgn.
Jeg gir ikke dette til folk som ikke vet hva de driver med.
Vi tar oss av det.
Dra hjem. Få deg litt søvn. Vi gir beskjed om vi trenger deg.
De guttene vil ikke drepe noen.
Da hadde de ikke sluppet dem fri.
De vil ha en unnskyldning til å trekke seg.
Hvis media spiller den videoen, vil jeg virke som en forræder.
Vi sier det ikke blir noen avtale dersom de deler den.
Hva slags garanti har jeg?
Jeg kan ikke tvinge deg til å tro meg...
men vi er bare timer unna å finne dem.
Og du vet hva som vil skje.
Jim Miller dør. De dør.
Du drar tilbake til Cuba. Vi går til krig.
Vi er allerede i krig.
Yusuf, du har én sjanse til å endre forholdene der hjemme.
Kaster du den bort, ødelegger du alt du har kjempet for.
Hva vet du om å kjempe for noe?
Vi er ferdige her. Send ham tilbake.
Jeg skal gjøre det du ber om.
Få på ham drakten igjen. Vi filmer det i kjelleren.
Ja vel.
Si til senatoren at jeg ringer når jeg kommer tilbake.
Vi har ikke fått snakket sammen.
Vi kan snakke om konsekvensene når gisselsituasjonen er løst.
Det er ikke det. The Herald kontaktet meg.
Ringte mitt kontor. Jeg har lest e-posten.
- Du ringte vel ikke tilbake? - Nei.
Ikke gjør eller si noe. Jeg tar meg av det.
- Hvordan? - Jeg vet ikke ennå.
Walker sier vi konspirerte om ministerposten,
og at jeg ga ham asyl under granskningen.
Jeg kommer også til å bli flådd levende.
Vi klarer oss fint, Cathy. Stol på meg.
Jeg snakket nettopp med Durant.
Vi har en tidsplan.
Hver time de ikke hører noe fra meg, ringer de noen.
Durant var den første.
Så Birch.
Deretter Womack.
Michael Kern.
Det var Zoes artikkel som ødela for ham.
Du kjente henne. Du var i strøket hennes.
Dette er uansvarlig, Tom.
Landet er rammet av en terroraksjon.
Den unnskyldningen bruker diktatorer også.
Du minner meg Kate Baldwin.
Du har mistet objektiviteten.
Pussig at du nevner henne.
Kate trodde Lucas var på sporet av noe. Jeg ba henne la det ligge,
sa det ikke var noe der, men det var det.
Hvor er fakta? Ikke sitater. Fakta.
Vil du se et faktum?
Dette er et faktum.
Jeg sa han var gal, og det er beviset.
Han tok feil om fakta, men historien stemte.
Han gjennomskuet deg.
Så hva er historien? Er jeg en psykopat? En morder?
Jeg har aldri trodd du var en morder.
Men det blir stadig vanskeligere å ikke tenke tanken.
Skal jeg hente en pistol, så du også kan skyte meg?
Han hadde rett om sjelen din.
Hva som ligger deg i blodet.
At du er nådeløs og korrupt.
Du ødelegger alt på din vei.
Si meg én president som ikke kan beskrives slik.
Alle er nådeløse. Alle ødelegger.
Men korrupsjon? Det er et spørsmål om perspektiv.
Det er juridisk spørsmål.
Du virker litt forvirret, Tom.
Det ene øyeblikket snakker du om min sjel, det neste om juss.
La oss få litt klarhet her.
Vil du ha den virkelige historien?
Zoe Barnes?
Ja, vi kjente hverandre. Gjennom arbeidet.
Jeg hjalp henne, og hun hjalp meg.
Og dere trykket alt sammen.
Du var kilden om utdanningsforslaget.
- Og Michael Kern. - Du saboterte ham.
Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Fordi forslaget var en katastrofe, og jeg måtte få presidenten vekk fra det.
Fordi Michael Kern var et elendig valg av utenriksminister.
Vi kunne fått bedre, og det gjorde vi, med Cathy.
Jeg prøvde å hjelpe Walker.
Jeg prøvde å styre en svak president i riktig retning.
Vil du trykke den historien, vær så god. Men resten er bare tøv.
Ingen avtale med Tusk?
- Absolutt ikke. - Så hvorfor benådet du ham?
Samme grunn som med Walker. Landet måtte gå videre.
Stod du ikke bak riksrettanklagen?
Hvorfor det, mot en jeg jobbet hardt for å hjelpe?
Du er fortsatt her. Han er det ikke.
Jeg prøvde å redde ham fra seg selv.
Dessverre lyktes jeg ikke.
- Stoler du på instinktene dine, Tom? - Det har jeg alltid gjort.
Så se meg i øynene.
Jeg har fortalt sannheten.
Det du sa...
er det offisielt nå?
Tror du på meg?
Ikke i det hele tatt.
I så fall: Nei. Ikke et ord.
Vi gir deg noen timer, i fall du vil gi en offisiell kommentar.
Jeg skal dra nå.
Hvis de slipper løs faren, blir du en helt.
Det er ikke nok. Jeg vet ikke hvordan vi kan overleve artikkelen.
Det kverner rundt i hodet mitt.
Hva vi kunne gjort annerledes.
Hvordan vi kunne skjult våre spor. Hvem vi burde holdt nærmere...
Jeg er redd, Claire.
Hvis vi ikke kan stanse det, må vi begrense skadene, Francis.
Det finnes en løsning. Det gjør det alltid.
Vent.
De ringer, sir.
Vi fikk nettopp beskjed.
- De ringer. - Ja, de sa det.
Dette først. Én ting om gangen.
- Er forbindelsen klar? - Ja.
Vi har funnet bygningen. Matcher Caroline Millers beskrivelse
og tiden fra der de ble funnet.
Er vi sikre på at de er der?
Nei, men vi har et team på vei.
La oss se hvordan samtalen går, så avgjør vi om vi skal slå til.
Linjen er åpen.
Vær så god.
- Dette er presidenten. - Hvor er Ahmadi?
Vi skal koble ham til via video, så dere ser at han snakker fritt.
Men først: Hvis dere slipper noe av samtalen til media,
trekker vi tilbake alle tilbud.
Sett ham over.
Assalam-alaikum.
Walaikum-assalam.
Jeg vet dere prøver å få meg løslatt.
Engelsk.
Hør på meg. Dere har allerede gjort deres plikt.
Dere har fått verdens oppmerksomhet.
Men de vil ikke løslate meg.
Og hvis dere skader denne mannen, rammer det flere muslimer.
La ham gå.
De har lovt meg at de bare vil sikte dere for kidnapping...
ikke som terrorister.
Tvinger de deg til å si dette?
Nei.
Hvem ser du på?
Av.
De la på.
Hva sa han?
Hva sa du?
Si meg hva du sa.
Jeg er ingen forræder.
Hold ham her.
"Slipp videoen.
Hvis de ikke sender meg hjem, drep dem.
Hvis de finner dere, drep ham.
Få bevis for at jeg..." Så blir det svart.
Vi vet ennå ikke hva det vil føre til.
Det hvite hus har ikke orientert media eller sendt ut...
Hva skal jeg si til dette?
- Vi sier ingenting. - Det kan jeg ikke,
for 100 journalister vil snart storme den døren.
Vi sier ingenting før vi vet noe konkret.
Som en halshugging? Eller sier du ikke noe da heller?
Hva med artikkelen?
Skal du si ingenting om den også?
Jeg skal låse meg inne her og begrave hodet i sanden.
Men til syvende og sist er det jeg som må møte dem.
- Jeg kan ikke skjule meg sånn du... - Slutt!
Ta deg sammen.
Spis litt. Hvil øynene.
Jeg sier fra når jeg vet noe mer.
- Sir, et... - Ikke nå.
- Tok du ham med hit? - Jeg kom av meg selv.
Det er alvor, Doug.
Klar.
- Gå, gå, gå! - Kom igjen!
Kom igjen!
- Sikret. - Sikret.
Sikret.
- Tomt. - Sikret.
- Det er tomt. - Bekreftet.
- Francis, fant de... - Nei.
- Jeg trodde Ahmadi skulle... - Det er som det er.
Vi visste det var en risiko.
- Går det bra med deg? - Ja da.
Bli med opp.
UNDERWOODS KORRUPTE VEI TIL DET OVALE KONTOR
Påstander om bedrag, manipulasjon og ulovligheter
Tom Hammerschmidt, et kvarter siden.
Presidenten skal ha nektet å kommentere artikkelen.
Blant de siterte er tidligere president Garrett Walker,
kongressmedlem Jackie...
Hvor mange telefoner har du fått hittil?
Minst 30.
- Og du? - Jeg har sluttet å telle.
Hvor skal vi dra?
Overrask meg.
Nei, vi sier ingenting.
Vi gir ham noen dager og ser hvordan det går.
Så teppebomber vi vippestatene med annonser.
Tretti sekunder, i taushet. Bare overskriften.
La det synke inn i hodet på folk.
Ok. Vi snakkes.
Kom. Det er noe jeg vil vise deg.
Jeg er fortsatt sint.
Du kan ikke late som ingenting har hendt.
Jeg er ikke svak.
Jeg burde ikke ha sagt det. Jeg vet du ikke er det.
Og her er noe annet jeg vet.
Du blir USAs neste førstedame.
Bli på kontoret ditt.
Jeg ringer om en liten stund.
Prinivil og aspirin, takk.
Er den publisert?
Ja.
Og Macallan kom til Doug.
De utvider programmet hans uten ham.
- Så vi er ikke trygge der heller. - Hvis han...
ledet det, men det gjør han ikke, så...
Nei, vi er ikke trygge.
- Skal jeg ringe dr. Saxon? - Det trengs ikke.
- Tusen takk. Det var alt. - Ja vel.
Tre uker...
så valget.
Det er ingenting.
Og så taper vi.
Og det blir en granskning.
Og alt vi har...
Borte.
Jeg føler meg...
nummen.
Jeg også.
Vi tar oss tid.
Vi kan ikke kjempe imot alt en ting om gangen, Francis.
Men hvis vi skal klare dette...
må vi snu det til vår fordel.
Skape kaos.
Mer enn kaos.
Krig.
Frykt.
Brutal.
Total.
Jeg er ferdig med å prøve å vinne folks hjerter.
La oss angripe hjertene deres.
Vi kan jobbe med frykt.
Ja, det kan vi.
Du bør ta på en ny dress.
Den marineblå.
Ja, den marineblå.
- Hvor er Macallan? - Vi sendte ham hjem.
Be ham bli der. Vi tar oss av det senere.
Be Seth informere kanalene. Det ovale, en time.
- Skal han skrive noe? - Tom skriver det.
- Han er ikke her. - Så få ham hit.
Hva med den siste delen du strøk over?
"Å sørge er ikke det samme som å frykte eller innrømme nederlag."
Behold det.
Men det forutsetter at han dør.
Han kommer til å dø.
Vi snakker med advokatene, så kan du snakke med pressen.
Store bidragsytere trekker seg.
Presidenten bør ringe for å berolige dem.
Nei. Valgkampen er satt på vent.
Hvis vi taper penger, får det ikke hjelpe. Vi må stabilisere.
Han bør ikke si det om sorg.
Enig, men Yates sa de ville ha det med.
Er det sant?
Det Hammerschmidt skrev?
Nei.
Det er første gang du har løyet for meg siden du sluttet å lyve for meg.
Kjære landsmenn, de siste to årene, og ikke minst de siste dagene og timene,
har jeg spurt meg selv: "Hva vil det si å være president?
Hvordan ser ekte lederskap ut?"
Det er et spørsmål mange av dere har stilt dere selv
idet november nærmer seg.
Nå når jeg sitter i denne stolen, på dette kontoret,
der så mange av mine forgjengere har ledet landet gjennom vanskelige tider,
innser jeg at denne jobben handler om mer enn politikk og retorikk.
Alle som sitter ved dette bordet,
er betrodd noe mer grunnleggende, landets overlevelse.
Og som deres president må jeg møte stormen vi har i vente.
Den stormen er terror.
Farligere og mer uberegnelig enn noen orkan.
Den har satt oss i fare i utlandet og her hjemme.
Og nå har den satt James Miller i den aller største fare.
Vi forsøkte å kommunisere med kidnapperne.
Vi håpet på en fredelig løsning.
Vi er lettet over at Caroline og Melissa Miller er i god behold.
Men terroren lytter ikke til fornuft.
Yusuf Al Ahmadi fikk en sjanse, men valgte å oppfordre til terror.
Så dessverre kan vi ikke lenger svare med fornuft.
Vi må svare med styrke.
For vi kan ikke under noen omstendigheter løslate ham.
Han vil forbli i vår varetekt så lenge han lever.
Hvis kidnapperne ringer igjen, svarer vi ikke.
Tiden for samtaler er forbi, samme hva som skjer.
Uansett om James Miller blir sluppet løs eller ikke...
reddet eller ikke...
drept eller ikke...
skal ICO knuses.
Vi er i krig.
Det blir en større krig
enn noen vi har kjempet så langt i kampen mot ekstremisme.
Soldater vil dø.
Sivile vil kanskje dø.
Det blir smerte. Det blir lidelse.
Vi vil møte det verste i mennesket.
Vi vil møte det umenneskelige.
Ondskapen selv.
Men vi skal vinne.
Vi skal ikke tape denne krigen.
Og hvis det verste skjer med James Miller, må vi huske:
Å sørge er ikke det samme som å frykte eller innrømme nederlag.
Gud velsigne Amerika og alle som tror på frihet og demokrati.
- Noe nytt? - En Twitter-melding.
Klokken ni presis, live på nettet. Vi finner dem ikke før det.
Kan vi blokkere videoen?
Kanskje noen nettsteder,
- men hvis de har nok speilsider... - Ikke blokker noe.
Hele verden bør se dette.
Vi også.
- Da du sa: "Vi er i krig..." - Jeg vil ha en koalisjon.
- Flere flyangrep? - Bakke, luft...
Hele militæret.
Jeg skulle ønske du hadde snakket med meg først.
- Slik opptrapping... - Ikke opptrapping, Cathy. Utslettelse.
Er dette din reaksjon på artikkelen?
Vi gjør det som må gjøres.
Når dere finner dem, drep dem.
Hvis vi klarer å pågripe dem, kan vi få...
Jeg forstår, herr president.
Jeg vil være 100 prosent. Jeg kan gi deg det.
Men det blir mye vanskeligere om jeg...
Hvis du vil ha meg der, er jeg det.
- Men jeg vil helst... - Nei.
Gjør det du må gjøre. Kom tilbake når det er over.
Ja. Takk, sir.
Vil du komme inn?
- Er barna der? - Ja.
- Du lar dem vel ikke se... - Nei.
Nei, jeg forbød det.
Men med skolen og vennene deres blir det umulig å forhindre.
Hvis de virkelig vil se det.
Går det bra med dem?
Går det bra med deg?
Ja.
Det må det gjøre.
Alle menneskene i hjemmene sine...
som skal se noe fryktelig...
de aldri kommer til å glemme.
Var du der da mannen din døde?
I rommet?
Nei.
Har du sett noen dø?
Jeg vet at du må tilbake i kveld...
men når du er ferdig...
samme når det blir...
skal du sove her.
Vi gjør dette i Det islamske kalifatets navn,
i Yusuf Al Ahmadis navn, i Guds navn.
Melissa, jeg elsker deg. Caroline, jeg elsker deg.
Kjære Gud, pass på...
Skru av lyden.
Det stemmer.
Vi gir ikke etter for terror.
Vi skaper terror.
---===DBRETAiL===---