Og jeg har det
Har det godt
Ejeren kommer i næste uge. Hvis ikke alt er i orden, får jeg røven på komedie.
Kan jeg bytte lidt vagter med Benito?
Det kan I bare ordne indbyrdes.
Velkommen til Caracas. Klokken er 15.21--
Vi har løjet så længe, Francis.
Ja da.
Tænk, hvad vælgerne ville sige, hvis vi fortalte sandheden.
Ikke for dem.
For hinanden.
Hvad mener du?
Ved du hvad? Glem det.
Nej. Hvordan har vi løjet for hinanden?
- Glem det. - Du sagde det jo.
Vi starter nu indflyvningen til Des Moines.
Tag plads, og spænd sikkerhedsbæltet.
Skal vi snakke om det?
Nej. Jeg skulle intet have sagt.
Hvor er hun?
Sig, hvor hun er.
Det ved jeg ikke!
- Nej? - Jeg ved det ikke.
For helvede!
Jeg spørger ikke igen.
- Min computer. - Det har jeg prøvet.
- Den er låst. - Du kan få koden.
- Har du ikke noget andet? - Det er alt, jeg har.
- Hvornår er det fra? - Jeg lover, at hun er der.
Jeg har fundet dig før, så jeg kan finde dig igen.
Du er død, hvis det her ikke stemmer.
Du er død, hvis du prøver at kontakte hende.
Frank Underwood er farlig.
For magt hos dem, der ikke er ærlige,
er uden moralsk kompas.
Og uden moralsk kompas løber magten løbsk.
Heather Dunbar kan så tvivl om min mands valg.
Hun kan kritisere hans politik.
Men at tale nedsættende om ham lugter langt væk af desperation.
Lyver han om en amerikansk soldats død,
hvad lyver han så ellers om?
Vi ved, han allerede løj om ikke at stille op i 2016.
Folk i Iowa ved bedre. De ser den samme mand, jeg ser:
En stærk, beslutsom leder, der ikke altid gør det mest populære,
men han gør altid det rette.
Jeres beslutning på tirsdag er en, I må leve med i årevis.
Jeg har stået ved min mands side i 30 år.
For jeg ved, han støtter folk som jer.
I har magten til at vælge.
Vælg fremskridt frem for smålighed.
I - og ikke han - har magten.
Vælg en præsident frem for en svindler.
Mine damer og herrer, min mand, præsident Frank Underwood.
Tak! Mange tak.
Der er da én overvejende årsag til,
at Heather Dunbar taber på tirsdag.
Hun har jo ikke Claire Underwood ved sin side.
Jeg vil tale lidt om den fremtid,
som vi skal bygge sammen.
Og jeg siger sammen, for jeg magter det ikke alene.
Jeg har brug for jeres hjælp.
Mød mig omme bagved.
- Har du dem? - Ja. Hvad med dig?
Cassie Lockhart.
Sygesikringsbevis, kørekort og fødselsattest.
Det hele er i orden.
Hvorfor "Cassie"? Det er ikke et rigtigt navn.
Ikke som forkortelse af Cassandra.
- Men som dit rigtige navn? - Det hele er der.
Hør, Cassie, du kan få 100 tilbage igen.
Min lastbil er lige der.
Behold dem bare.
Kom nu. Jeg gav dig kæmpe rabat. Vær nu lidt taknemmelig.
Tag hjem til din kone... og børn.
Du skal knalde mig, Francis.
- Jeg arbejder. - Hold kæft.
Hvad er der med dig?
Du skal være hård ved mig.
- Tag mig. - Claire.
- Hør nu her... - Gør det så!
- Er det det, du vil? Er det? - Ja.
- Lige på og hårdt?
Du skal se på mig.
Se på mig imens.
Det tænkte jeg nok.
Ja, jeg vil gerne bede om et værelse til førstedamen.
Ja, med det samme.
Tag tilbage til Washington i morgen tidlig.
Undskyld, jeg kommer for sent. Jeg havde dobbelt vagt i går.
- Det gør ikke noget. - Jeg skynder mig.
Cirka 320.000 km.
Den ser ikke ud af så meget, men... Den kører godt.
- Hvor meget? - Tolvhundrede.
Jeg har intet registreringsbevis, så teknisk set køber du reservedele.
Er der benzin på?
Ja, du kan køre med det samme.
- Men du skal have en nummerplade. - Det har jeg.
- Kontant? - Altid.
Underwood! Underwood! Underwood!
Underwood! Underwood!
Underwood! Underwood! Underwood!
Ja, tak.
Mine damer og herrer,
USA's præsident, Frank Underwood!
Tak! Mange tak.
Det er rart at være i Iowa City igen!
Claire kunne ikke komme i dag, men hun hilser og siger,
at hun er stor fan af Hawkeyes.
Her, på et af landets bedste statsuniversiteter,
vil jeg tale om Heather Dunbars præference for--
- Kan du tage en ekstra vagt i morgen? - Ja, intet problem.
- Tak, og så godnat. - I lige måde.
Hej, jeg hedder Cassie Lockhart.
Hej. Cassie. Hej.
Cassie. C-A-S-S-I-E.
Lockhart. L-O-C-K-H-A-R-T.
Den 21. april-- Lige et øjeblik!
Hej. Jeg har huslejen til dig--
Nej, nej. Jeg har godt nyt.
Bianca fik sin opholdstilladelse.
Nej, hvor er det godt!
Hun siger tak for hjælpen med papirerne.
- Ingen årsag. - Vi fejrer det.
Maria fik en flaske af sin chef.
De gav mig den i gave.
Den er god.
Dem smager ad H til.
Hun har familie i Houston.
De hjælper med at få hende ind på et college.
Det glæder mig på hendes vegne.
Hvad med dig? Du bliver her ikke for evigt.
Når jeg har sparet nok op, vil jeg have min egen bil.
Og mit eget sted at bo.
Her i Santa?
Nordpå, tror jeg. I skoven et sted.
Jeg savner træer og regn.
Et stille sted.
Noget nyt. Ja.
Du er klog, Lisa.
Du skal nok få alt, du ønsker dig.
Hvis Bianca kan, kan du også.
For Bianca! Og hendes nye liv.
Salud!
Hr.?
Kan hun møde os i morgen?
- Pressen spørger efter hende. - Vinder vi, er det underligt,
hvis hun ikke er der, når De holder sejrstalen.
Og endnu underligere, hvis De holder tabertalen.
Taber jeg og må holde tale,
er førstedamens fravær det mindste af vores problemer.
Jeg løber en tur. Sørger du for nogle livvagter?
- Løber du på gaden, kan det-- - Kan det hvad?
Undskyld, frue. Jeg ordner det med det samme.
Nej, sig det bare, hvis mine løbeture er et problem.
Det viser bare, De ikke er i Iowa.
Lige der.
FØRSTEDAME DROPPER KAMPAGNEN
Stille. Hov, hov!
Hjælp!
Skal jeg bedøve dig igen?
Åbn munden. Åbn.
Jeg skal nok være stille.
Én lyd eller én bevægelse...
- Hvad? - Jeg skal nok lade være.
Jeg skriger ikke eller noget.
Nataly tager bolden til--
Jesus banker på--
Mindre end 24 timer til, der vælges en kandidat i Iowa,
og Republikanerne har ingen klar spidskandidat.
Hos demokraterne er Underwood gået lidt frem i meningsmålingerne.
Mange politiske eksperter mener, at det skyldes
Claire Underwoods nylige støtte--
Alle større meningsmålinger siger, det står lige,
og begge kandidater har 45 procent af stemmerne.
Det vil sige, at hver tiende vælger
stadig først beslutter sig i morgen aften.
Præsidenten ringer til Dem.
Præsident Underwood brugte sidste valgdag på at rejse rundt i staten
og færdiggøre sin turné i alle 99 kommuner i Iowa.
- Hallo? - Hør efter.
Uanset hvad der sker i morgen aften, skal du være ved min side.
Kan det lade sig gøre?
Claire?
Jeg flyver i morgen tidlig.
Nej. Du kan komme om eftermiddagen.
Ingen arrangementer eller presse, bare...
vær hos mig, når jeg holder min tale.
- Jeg sagde ja. - Tak.
Naturligvis.
I går aftes...
Glem det. Vi ses i morgen.
- Godt. Godnat. - Godnat.
Jeg er ked af, hvad jeg gjorde mod dig.
Gid jeg ikke havde gjort det.
Stille, sagde jeg.
Jeg troede, jeg slog dig ihjel.
Da jeg hørte i tv, at du var i live, var jeg så lettet.
- Næppe. - Jeg mener det.
Jeg bad for dig.
Det lyder sikkert tosset, men det passer.
For jeg havde det skidt. Du fortjente ikke det, jeg gjorde.
Det her ændrer ikke noget.
Hvor skal vi hen?
Det er lige meget.
Er der langt? For jeg skal tisse.
Du kan tisse deromme.
Det kommer til at lugte.
Enten det, eller du må holde dig.
- Det gør ondt. - Trist.
Godt, så gør jeg det.
Fru Underwood.
Sid ned.
Tak, fordi du kom.
Jeg er ked af, det gik sådan. Det er ærgerligt.
Det var sikkert svært for dig efter alt dit hårde arbejde.
Er det sådan, det er?
Han dropper bogen, men du forsøder det lidt?
Nej, Tom. Det er ikke det.
Francis ved ikke, jeg har inviteret dig.
Hvorfor gjorde du egentlig det?
Fordi jeg tænkte, om... vi kan være ærlige over for hinanden.
Om du er indstillet på det.
- Om hvad? - New Hampshire.
Lod du mig besvime den dag med vilje?
Da jeg gav blod.
Jeg lod dig bare tale. Jeg anede ikke, du ville besvime.
Du anede intet?
Du havde jo ting på hjerte.
Og hvad sagde jeg... før jeg besvimede?
Var der andet end det, du skrev?
Kan du ikke huske det?
Lidt - ikke det hele.
Jeg spørger for min skyld. For jeg vil gerne vide det.
Had.
Over hvor meget du og Frank har brug for hinanden.
Brugte jeg ordet "had"?
Ja.
Og af al den tid...
du var sammen med Francis og jeg...
Tror du, vi er ligestillede?
Jeg blev fyret. Jeg arbejder ikke for jer mere.
Francis og jeg er meget mere end det, du skrev.
Måske, men jeg fik aldrig spurgt om det.
Så spørg. Om lige, hvad du vil.
Hvorfor er du ikke hos ham i Iowa?
Jeg tager af sted i morgen.
Der kan du se...
Jeg spørger om noget, og ingen af jer svarer.
Det er træls hele tiden at hamre en mukkert mod facaden
for lige at se et lille glimt gennem sprækkerne.
Sig, hvad du kan se.
En, der er fortabt.
Men jeg ved det ikke.
Det er måske det bedste.
Måske er det bedre at digte, hvem du er, end at vide, hvem du faktisk er.
Held og lykke, Claire.
Alle de simple tanker
Alle de simple drømme
Deler pladsen
Med en lang dags slid
Men det er de små glæder
De små glæder
Ikke forventningens
Der gør livet værd at leve
Værd at leve
Det er nok.
- Så slapper jeg af. - Så syng den inde i dit hoved.
Vil du kunne leve med dig selv?
Hvad mener du?
Jeg kan ikke gøre dig fortræd.
Ingen finder mig eller opdager, hvem jeg er.
Jeg vil aldrig sige noget.
Ti stille.
Du behøver altså ikke straffe mig.
De ting, jeg har måtte gøre det sidste år, ville jeg ikke ønske for nogen.
Ti stille, sagde jeg.
De seneste opinionsundersøgelser?
Det er stadig for tæt på til at kunne sige det.
- Hende eller mig? - Det er lige meget.
Fejlmarginalen er 4,5.
De sidste par dage har I ligget side om side.
Det kommer an på valgprocenten.
- Hr.? - Ja, jeg er næsten klar.
Må jeg lige tale med Dem alene?
- Ja. Tak. - Jeg venter udenfor.
Jeg har lige hørt, fru Underwood har udskudt sin ankomst.
- Hvad? Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
Og agent Swift, hendes sikkerhedschef...
Han siger, Tom Yates besøgte hende i går aftes.
Sig til Vaughn, jeg kommer om lidt.
Javel.
Det er Claire. Læg en besked.
Det er mig. Ring, når du får min besked.
- Nej, nej. - Hvis du trækker vejret dybt,
besvimer du med det samme.
- Nej. - Så gør det ikke ondt.
Doug, nej.
Hjælp!
Ingen kan høre dig. Læg dig ned, Rachel.
Rachel findes ikke mere!
Det her er den, jeg er nu.
Jeg ved jo, du ikke vil gøre det her.
Du-- Du kunne--
Du kunne have gjort det på p-pladsen i går aftes,
men det gjorde du ikke. Du lod mig leve!
Jeg ved, du ikke er sådan.
Du må ikke.
Du må ikke. Lad mig gå.
Nej.
Doug.
Doug, nej. Lad mig nu bare gå.
Nej! Doug! Nej!
Præsidenten er i røret igen.
Sagde du, jeg havde det skidt?
Ja. Han vil stadig tale med Dem.
Sig, at jeg sover.
Jeg sover. Sig det.
Javel.
Her.
Jeg ved ikke, hvorfor du stak af den aften.
Jeg ville jo bare passe på dig.
Jeg var bange. Jeg tænkte mig ikke om.
Undskyld.
Jeg ved, du har et godt hjerte.
Det siger du, fordi jeg skal lade dig slippe.
Se på mig.
Se på mig, Doug.
Du behøver ikke dræbe Rachel.
Hun er allerede død.
Hun døde i skoven, og det er bedst sådan.
Hendes liv var ikke særlig rart.
Men... Men gør du det, dræber du ikke Rachel, men Cassie.
Og...
Cassie Lockhart vil bare langt væk herfra.
Et sted, hvor ingen kan finde hende.
Hun kan lide at gå i biografen.
Filmen er underordnet, men... hun kan lide lugten af popcorn.
Hun ønsker sig en hund.
En sort labrador.
Og en dobbeltseng.
Masser af dyner og tæpper. Hun beder ikke om så meget.
Hun vil bare være usynlig.
Hør, se på mig.
Jeg hedder Cassie Lockhart.
Kom med anklerne.
Kom med hænderne.
Kom nu.
Kom.
Vand.
Der ligger en by 32 km den vej.
Først vil jeg gerne lykønske præsident Underwood
med sejren her i aften.
Det var tæt løb, men han vandt.
Nej, nej, nej!
Nu skal vi være gode tabere.
For sandt at sige har vi jo ikke tabt.
Vi er først lige startet!
Jeg vil gerne sige tak til ansatte og frivillige,
der har knoklet de sidste par måneder.
Vi må se at komme af sted.
Jeg ringer lige til Claire igen og hører, om hun kommer.
Det vil sige om tre timer, hvis hun først tager af sted nu.
Men folk ville jo vente.
Vi spilder bare den bedste sendetid.
Vi mister en masse seere, hvis vi venter til klokken 1 i nat.
Mine børn og min kære mand...
Fint. Så lad os gå.
Hvordan vil De takle scenen, hvis hun ikke er der?
Jeg behøver ingen scene.
Tak, fordi I er kommet.
Mange tak. Tak.
Iowa har talt.
Og de talte så højt, at jeg ikke behøvede en mikrofon.
Jeg ville komme her på valgkampagnens hovedkontor i Des Moines
og ikke på et smart hotel som "visse andre"
så jeg kunne sige tak til jer, der har arbejdet i døgndrift
for os med kampagnen i hele staten...
Det er jeres fortjeneste, at vi vandt i aften!
Jeg ved, I tænker over, hvor Claire mon er.
Nogle af jer ved nok, at hun har haft det lidt skidt.
Hun er fra Texas.
Hun forstår ikke helt vintervejret her i Iowa.
Men hun er i bedring, og jeg flyver til Washington i aften,
så hun og jeg i morgen kan flyve
til New Hampshire for også at vinde der!
UNDERWOOD VINDER I IOWA
Claire.
De sagde, du var hernede.
Jeg ville bare have et sted at tænke.
Det håber jeg så, du har gjort.
Og at det, der nagede dig, nu er overstået.
For jeg har lige holdt min sejrstale... alene.
Og uanset hvad skal du med mig på det fly i morgen.
Nej. Skrivebordet.
Venstre skuffe.
Du har det stadig.
Ja.
Det føltes af en eller anden grund forkert at smide det ud.
Da jeg sagde, at vi løj, mente jeg...
I alle de år troede jeg, vi var sammen om det her.
Men det er ikke, som jeg havde regnet med.
Som jeg overbeviste mig selv om, det ville være. Som Thomas skrev.
- At vi to er ligestillede. - Det er vi.
Tror du virkelig på det?
Vi har fortjent det her sammen.
Det sagde jeg til dig første dag, jeg kom herind som præsident.
Det er dit kontor, ikke mit.
Jeg har ikke truffet én stor beslutning uden først at spørge dig.
Det er jo lige det. Du træffer beslutningerne.
Alt, jeg selv vil... For eksempel FN...
Det gjorde mig syg. Jeg fik kvalme.
Fordi du måtte sige op igen?
Nej, fordi jeg overhovedet måtte bede dig om hjælp.
Fordi jeg ikke selv kunne opnå det.
Hvad er der galt i at bede mig om hjælp, når du har brug for det?
Bare det, at jeg har brug for det.
Jeg hader det! Det er slet ikke mig.
Jeg kan ikke kende mig selv i spejlet.
Jeg gør ting... som på hotellet i Iowa.
Jeg kan ikke tale med dig om det.
Så du have mig til at behandle dig dyrisk.
Sådan er vi jo, når vi ser væk fra alt det andet.
- Og det kan jeg forstå! - Nej, det var vanvittigt
at bede mig om at tage dig sådan.
Og det kunne du så ikke engang.
Ville du have en mand, der beviser sin manddom på den måde,
skulle du være blevet i Dallas hos din mor
og giftet dig med en kernesund fyr.
Så vidste jeg da, hvad jeg havde.
Nej, du kan ikke få det på begge måder.
Vil du have en ligeværdig partner, når det passer dig?
Og en mand ved roret, når det passer dig?
Så må jeg så selv gætte, hvornår jeg skal være hvad?
Vær ikke så egoistisk. Det er du for god til.
- Jeg er ikke egoistisk. - Jo, du er.
Vi står midt i en valgkamp, og se os lige...
Det er lige det. Se os lige, Francis.
Før styrkede vi hinanden.
Eller det troede jeg, men det var løgn.
Vi styrkede kun dig.
Nu er jeg svag og lille, og det kan jeg ikke holde ud mere.
Godt, hvad vil du så?
Hvad fanden er alternativet?
Claire, sig det, for jeg fatter det ikke.
Jeg hører kun, hvordan det ikke er nok.
At Det Hvide Hus ikke er nok.
At være førstedame er ikke nok.
- Ikke nok! - Nej.
Det er dig, der ikke er nok.
Når vi taber... på grund af dig...
...er der ingenting.
Ingen plan. Ingen fremtid.
Så er vi afdankede.
Og du vil være noget?
Nu skal du fandeme høre det råt for usødet.
Had mig bare. Lad dig væmmes over mig. Du kan føle, hvad fanden du vil,
for jeg er helt ærligt ligeglad.
Men du er intet uden mig.
Du har ret. Der er kun én stol ved bordet.
Og det har du godt vidst lige fra starten.
Og kan du ikke udholde den tanke nu,
så dummede jeg mig ved overhovedet at gifte mig med dig.
Og den slags har jeg ikke tid til.
Jeg skal lede landet og vinde nomineringen.
Jeg passer mit arbejde.
Doug er ude og passe sit arbejde.
Og nu skal du passe dit!
Skal jeg være ved roret? Fint, så gør jeg det.
Du tager flyet i morgen. Du kommer til New Hampshire.
Du smiler og giver hånd og kysser småbørn.
Du står ved siden af mig på den scene.
Og du er førstedamen!
Alt det gør du.
Jeg er skideligeglad med, om du brækker dig i fritiden.
De skal af sted om 20 minutter.
Tak. Se, om førstedamen også er klar.
Javel.
Nå?
Er du okay?
Jeg er klar.
Ja?
Præsidenten bad mig se, om De var klar.
Frue?
Francis.
Jeg tager ikke til New Hampshire.
Jo, du gør. Vi ses i bilen.
Jeg forlader dig.
Claire.