Med bara en vecka kvar till nomineringsmötet i Iowa,
visar den senaste Gallup-undersökningen att Dunbar har 45 procent mot 39 procent.
16 procent har inte bestämt sig.
Det är många osäkra så här nära valet.
Dunbar ligger högt i popularitet,
mycket högre än president Underwood, men jag har talat med många i Iowa
som tvivlar på hennes erfarenhet
och om hon ska klara sig mot en republikansk kandidat
med omfattande erfarenhet.
Men faktum är att hon leder,
-trots att hon aldrig kandiderat. -Det är anmärkningsvärt.
Jackie Sharps stöd var en stor kupp.
Det har ökat hennes stöd från kvinnor.
Vi vill att ni ska ha en mer aktiv roll under evenemangen.
Ni inleder, presenterar presidenten,
stannar med honom hela tiden, och deltar sen i frågestunden.
Jag borde inte besvara frågor. Francis är kandidaten.
Sanningen är att du är dubbelt så populär som jag,
så vi bör ge folket det de vill ha.
-Ja, om du tror att det hjälper. -Det vet jag att det gör.
Har ni förberett ett tal? En lista över ämnen?
-Allt finns i konferensrummet. -Då sätter vi igång.
Har ni hunnit gå igenom listan över lämpliga ersättare för Remy?
Jag kan inte fokusera på det nu. Jag måste klara av Iowa först.
Jag har ett förslag, sir, som inte står på listan.
-Vem? -Jag.
Seth, du är ovärderlig som kommunikationschef.
Det är just det, sir. Ni behöver en medieexpert vid rodret.
Vi är mitt i valrörelsen.
-Allt handlar om intryck. -Seth...
Jag vill integrera policyteamet och pressteamet.
Jag vill arbeta med kabinettet och myndigheter
för att styra alla uttalanden mot vårt valprogram.
Mobilisera våra AmWorks-supportrar i kongressen.
En lista över framtida lagförslag, inte bara rekommendationer.
Här står allt jag vill uppnå som er stabschef.
Jag ber er bara att överväga det.
Naturligtvis ska jag det. Tack, Seth.
Jag uppskattar att ni har lagt så mycket tid på det.
Tack, sir.
Tack.
Robert.
Förlåt att jag är sen.
Vi råkade ut för oväder på väg från Iowa.
Jag uppskattar att du kom hit.
Särskilt under...denna slutspurt.
-Jag gör allt för dig, Robert. -Sätt dig.
Tack.
Det ger mig några timmar med barnen också.
Hur känns det att vara tillbaka här?
Jag måste erkänna att jag saknar det lite.
Din avvikande uppfattning i målet Godfrey mot Kent var briljant.
Mina assistenter skrev det.
Vartenda ord.
Så det är dags.
Ruth säger det och jag visste det själv redan.
-När tänker du meddela det? -Snart.
Men jag vill att du...tackar ja först.
-Till vad? -Att ersätta mig.
Det är inte sjukdomen som talar.
Jag har inte glömt att du kandiderar till president.
Men Underwood... Han skulle utnämna dig direkt.
Jag leder, Robert. Varför skulle jag hoppa av?
-Det här är ett jobb för livet. -Underwood kommer att förlora.
Tror du att han ger sig lätt?
Även om du blir nominerad, kommer republikanerna...
De kommer...att slita dig i stycken.
Jag har utslagsrösten. Min position är viktig.
Du kan göra långsiktig skillnad här.
Det är precis vad han sa.
Han motiv var avskyvärda, men logiken var sund.
Din hjärna är lika skarp som nånsin.
Förutom...
Förutom det faktum att jag inte minns vad du heter.
Heather.
Vill du fortsätta mitt arbete här, Heather?
Jag kan inte.
Om jag är ärlig mot mig själv, så vill jag verkligen det här.
Jag insåg det inte förrän jag kandiderade.
Jag har inte förändrats. Jag är inte förblindad av ambition.
Men jag insåg inte förrän nu att det är det här jag är ämnad för.
Jag är ämnad att bli USA:s president.
Vill ni höra Claire säga några ord först?
Tack!
Francis och jag uppskattar verkligen att ni är här
en så kall dag och välkomnar oss med en sån värme!
Det är toppen att vara tillbaka i Iowa!
Jag känner verkligen att med ert stöd och er entusiasm
kommer vi utan tvivel att vinna den här delstaten!
-Hej. -God kväll.
Hej.
Det är trevligt att ha er här igen, herr president.
Vi är alltid glada att vara här.
Det är vårt favorithus i hela Iowa.
-Om ni behöver nånting... -Tack ska du ha.
-God natt. -Trevlig kväll.
Du var fantastisk idag.
De dyrkar dig.
God natt.
Koppla mig till Tom Yates, tack.
Nej, jag väntar.
Herr president?
Var är resten?
-Har ni läst det? -Nej, inte än.
Jag har bara fått ett kapitel.
Läs det först, sir. Sen kan vi talas vid.
Är du sjuk? Du låter hes.
Nej, jag är inte sjuk. Jag har inte sovit mycket.
Okej, jag ringer i morgon.
Sir?
Ursäkta mig. Sir?
Jag minns inte vad jag skulle göra här.
Apelsinjuicen.
Det blir två dollar och 25 cent.
Okej.
Fjärde juli betyder ingenting längre.
Brända varmkorvar och fyrverkerier som alltid gör en besviken.
Amerikanska flaggor tillverkade i Kina,
som femåringar viftar med halvhjärtat när de hellre skulle spela Minecraft.
Men tredje september är ett datum som betyder mycket.
Det var den dagen för tre årtionden sen,
som en bonnlurk från Gaffney gifte sig med en societetstjej från Dallas.
Och jorden rubbades en aning den dagen,
även om varken de eller vi visste det då.
Hon beskriver sitt äktenskap som ett självmord som flörtar med en bro.
Och han bär sin vigselring som ett tecken på skam,
eftersom kvinnan förtjänade bättre.
Men vad mer skulle hon kunna önska sig?
Tillsammans härskar de över ett imperium utan arvingar.
Ett bestående avtryck är deras enda barn.
Kom in.
Så du fick också ett exemplar?
Jag trodde att det skulle handla om dig, inte om oss.
Det hela var ett misstag.
Vi avslöjade för mycket.
Jag skulle aldrig ha utsatt dig för detta. Jag ska stoppa det.
-Tycker du att han har rätt? -Om vad?
"En kall fusion av två grundämnen, med identisk massa, identisk kraft.
Enade står de. En union utan like.
En oklyvbar atom i amerikansk politik."
Han har rätt i en del saker.
Jag borde prata med honom ansikte mot ansikte. Mildra chocken.
Hon var på ett möte i Oelwein igår,
och man kunde knappt höra henne för allt jubel.
Hur mycket kan hon skada oss?
De behöver bara en eller två procent och det ligger inom felmarginalen.
Så vi måste gå till angrepp.
FN-grejen rann bara av henne. Vi behöver nåt nytt.
Vi pratar med Jackie.
Tack för att du kom. Hur var resan?
Bra för mig. Lite tufft för min mamma.
Hon är inte van att se mig mer än två dagar i rad.
Hon fick slut på frågor.
Jag är avundsjuk. Sätt dig. Det har varit full fart för mig.
Heltidsjobb här.
Hoppa in för Heather i Kalifornien.
Vi skulle behöva dig, Remy.
-Försöker du rekrytera mig? -Du kan knappast vara förvånad.
Jag hoppades att du bara ville träffa mig.
Vi kan inte matcha det du fick på Glendon Hill,
men vi kan erbjuda mer än du fick i Vita huset.
Jag är inte intresserad.
Det var snabbt. Till och med för dig.
-Var hamnade du? -Ingenstans.
Aldrig mer politik.
Det menar du inte. Det är en del av dig.
Det trodde jag också under lång tid.
Jag vet inte ens om jag stannar i Washington.
Vad tänker du göra?
Det är det bästa. Jag har ingen aning.
Och det är ingen idé att du försöker övertala mig.
Claire Underwood.
Vi måste angripa henne hårt.
Jag har tyvärr inga skandaler.
Du måste ha nåt.
Även om jag hade nåt, så skulle jag nog inte ge dem till dig.
Men jag har inga. Jag kom aldrig så nära inpå.
Hon pressade honom, men det gav inget.
Jag har svårt att tro att vi inte har nånting vi kan använda.
Vi har gått igenom varenda artikel, varenda filmsnutt från 25 år tillbaka.
Vi har kollat upp bekanta, familjen, allt.
-Om det fanns nåt, hade vi hittat det. -Vänta. Det finns en sak.
Vadå?
Hallå?
Doug. Det var ett tag sen.
-Vad vill du ha? -Dagboken.
Vad krävs?
Du sa att du aldrig skulle göra så mot en annan kvinna.
-Hur mycket? -Erbjuder du pengar?
Om det är vad du vill ha.
Svek är inte billigt.
Nämn en summa.
Vad tycker ni om att läsa?
Läser ni?
Ja, jag läser.
Tack, Meechum.
-Ni hatar det. -Det sa jag inte.
Ni kom inte tillbaka från Iowa bara för att säga "bra gjort".
Du har bara lämnat in 21 sidor, och boken skulle ha varit färdig nu.
Det tog så här lång tid att förstå vad den egentligen handlar om.
Den handlar om er två.
Vi måste börja om.
Börja om?
Boken skulle handla om America Works.
Du sa att du ville testa en annorlunda infallsvinkel.
Jag var skeptisk, men jag gick med på det.
Och du har gett mig början på en bok som handlar om mitt äktenskap?
Vill ni ha den snabbt eller vill ni att den blir bra?
Jag sa att jag aldrig har skrivit nånting på kortare tid än ett år.
Och om en månad säger du att du har nån ny idé igen.
Nej, den här är rätt. Ni och Claire. Äktenskapet.
Det är nyckeln som öppnar alla andra dörrar.
Om jag ville ha ett avslöjande om mitt privatliv,
då hade jag anlitat en journalist från Us Weekly.
Vänta...ett ögonblick. Det här är ingen tabloidskit.
Ni sa att ni ville ha en unik röst.
Det har jag gett er.
Ni är inte inskränkt, herr president.
Jag vet att ni kan uppskatta det jag försöker göra.
Men det är det som är problemet.
Det handlar om vad du försöker göra.
Det handlar om dina behov... Vad var det du kallade det?
-Ditt beroende. -Det är inte sant.
Jo, det är sant. Jag anlitade dig för ett jobb, som skulle ge mig röster.
Igår - inte om sex månader.
Det är ingen katastrof. Det funkade inte. Men jag lovar att du får fullt betalt.
Tack, Tom.
Det här förtjänas att skrivas färdigt och bli läst.
Jag håller inte med dig.
Är ni rädd för det jag skrev?
Rädd? Nej.
Men det har inte med nån annan att göra.
Ni kan inte begrava det.
Det tillåter jag inte.
Du har ett intimt förhållande med Kate Baldwin, eller hur?
Jag sa aldrig nåt, eftersom jag antar att du kan separera
ditt privatliv från dina professionella åtaganden.
Men innan du får några våghalsiga idéer,
kom ihåg en sak: Jag äger rättigheterna.
Om du försöker dela innehållet med nån, och då menar jag minsta lilla ord,
kommer en stämning att vara det minsta av dina problem.
Ingen av oss vill väl ha
några kontroverser angående vem som skrev din första bok.
Eller hur?
Meechum, visa ut mr Yates.
Lycka till, Tom.
Synd angående boken.
-Det menar ni inte. -Nej, det gör jag inte.
Mr Grayson är på telefon, sir.
Vad sa du?
Mr Grayson är på telefon, sir. Han säger att det är viktigt.
På linje ett, sir.
Seth?
Okej. Då stannar jag i Washington.
Informera Vaughn.
Ring upp Claire.
Tror du att tajmingen är strategisk?
Han och Dunbar är nära vänner.
Har du nån idé om vem du ska utnämna?
Vi går igenom listan i morgon bitti,
men det här hindrar mig från kampanjandet.
Jag kommer inte till Iowa på ett par dagar. Kan du sköta allt?
Ja, naturligtvis. Jag fortsätter att leda hejaklacken.
Du är ett helgon som ställer upp, men det är nog det bästa.
De gillar dig mer.
Pratade du med Tom?
Ja. Han tog det inte så bra, men jag talade klarspråk.
Jag läste det igen. Kapitlet.
Strunta i det. Vi är färdiga med honom.
Claire?
Förlåt. Det sista mötet var långt.
Jag är trött.
Försök att sova. Vi pratas vid i morgon.
Okej. God natt, Francis.
God natt.
Vilken överraskning!
Stör jag?
Inte alls. Hur kom du in?
-Ingen förvarnade mig. -Receptionisten.
-Scorpio är hennes favoritbok. -Naturligtvis.
Vad jobbar du på?
Den hemliga operationen i Jordandalen.
Underwood vägrar att bekräfta eller dementera, men ta en titt på det här.
Det är ett brev till Justin Nix anhöriga.
Navy SEAL-soldaten som dog samma dag som operationen.
Undertecknat av presidenten.
Det står att det var en övning.
Jag har nyss pratat med en källa på försvarsdepartementet
och det var ingen SEAL-övning den dagen.
Hans död är den enda som rapporterats från 18 oktober.
Saboterar jag din illusion om karln?
Han sparkade mig.
Va? Varför?
Jag ville inte mejla det till dig.
-Är det allt? -Första kapitlet.
Domare Jacobs tjänade vår nation plikttroget och på ett hedervärt sätt.
Och när Högsta domstolen var splittrad,
och det var den många gånger under hans 23 år där,
avgjorde hans röst precedensfall som kommer att stå sig i århundraden.
Det är ingen lätt post att ta över, men jag måste fylla den.
Sir.
Dunbars folk har tagit kontakt.
Hon är i Washington och vill träffa er.
Varför det?
-Hon vill prata om utnämningen. -Hon vill föreslå nån.
Ja, sig själv.
Hitta en tid. Och hitta en diskret plats.
Jag vill inte att nån ska se henne.
God morgon. Jag är Claire Underwood.
Jag har just bytt hennes blöja, men inte hunnit tvätta händerna.
Vad heter hon? Hon är söt.
-Kayla. -Kayla. Och vad heter du?
-Suzie. -Hej, Suzie.
Jag ville tacka dig för ditt stöd.
Det betyder mycket för min man och mig.
-Jag stödjer honom inte. -Jag såg skyltarna där ute.
De är min mans. Jag stödjer Heather Dunbar.
När vi kollade huset var maken där.
Kan du tänka dig att ändra uppfattning?
Jag beklagar, mrs Underwood,
men jag vill inte vara med i tv eller tidningarna.
Jag ber om ursäkt.
Kan jag komma in en stund?
Inga kameror, bara jag?
Jag antar det.
Vi måste kolla huset först, ma'am.
Nej. Och de stannar utanför.
Hej, Heather.
Hur mår Robert?
Han är ledsen.
Men han avgår i alla fall på ett värdigt sätt.
Ni sa snälla saker om honom på presskonferensen.
Vad var det du sa...
...om att göra vissa saker mer acceptabla?
-Det obscena. -Ja. Det obscena.
Ja, det är obscent att en hjärna som hans förlorar sin skärpa.
Jag väntade mig inte Ovala rummet, men det här var intressant.
Det var här Petrov och jag rökte cigarr under toppmötet.
Här släckte han en mot väggen.
Seth säger att du vill bli utnämnd.
Nej. Det var bara en ursäkt för att komma hit.
Robert tror att ni skulle säga ja direkt
om det innebär att jag hoppar av kampanjen.
Men beslutet gäller om ni hoppar av eller inte.
Varför skulle jag göra det?
Jag vet att Claire ljög om aborten och jag har dagboken som bevisar det.
Jag ger er en chans att avgå med värdighet, precis som Robert.
Men ni måste göra det före nomineringsmötet.
Jag ger er tre dagar.
Jag vet inte vad du pratar om.
Den som ni bad Doug förstöra.
Jag skulle inte vara så säker på att han gjorde det.
Så...
du är äntligen en av oss.
En av vilka?
Männen. I deras rökfyllda skrymslen.
Och även om det fanns en dagbok,
så är du inte karl nog...
Dra vilka slutsatser ni vill.
Robert hade rätt. Jag skulle utnämna dig.
Du borde följa rådet från en vis man.
Tre dagar, herr president.
Tänk på Claire.
Visa mig ut, tack.
Hon kan ge sig på mig bäst hon vill, men om hon ger sig på Claire,
då skär jag halsen av henne mitt på ljusa dagen.
Som när han benådade Walker, och den där rika karln.
-Raymond Tusk. -Just det.
De var otrevliga typer som han lät komma undan.
Sen skulle han inte kandidera men gör det ändå.
Det är lite mer komplicerat än din beskrivning.
Det finns många variabler bakom de beslut han tar, och...
Jag var där när han tog besluten och han våndades.
Förlåt. Hon är hungrig.
Jag ammar henne fortfarande.
-Var snäll och gå ut. -Ma'am?
Gå ut, bara.
-Jag kan också gå ut, om du vill. -Nej, det är okej.
Om ni inte störs av att se tuttar.
-Har hon några syskon? -Nej, hon är enda barnet.
James och jag har försökt ett tag. Jag hade svårt att bli gravid.
-Är James din make? -Ja, han kallas Jim.
Men jag föredrar James.
Han litar tydligen på min man. Han stödjer honom.
James vet inte vad de orden betyder.
-Litar på? -Ja, hela stan vet om det.
Han springer efter allt i kjol.
Det gör mig inte så mycket, faktiskt. Jag har haft en del affärer själv.
Men jag gillar inte att han ljuger om det.
När han frågar om jag har träffat nån och jag säger ja, så blir han galen.
Snacka om dubbelmoral.
Han vill sätta på Christy Mulligan i baksätet på hennes nya Escalade.
Så varför får inte jag suga av Kyle Beckenbauer
som tack för att han byggde Kaylas säng?
Förlåt.
Det blir så här när man inte får sova på tre månader.
Bråkar ni? Ni och er man?
Alla gifta par bråkar.
Jag menar verkligen bråkar. Så att polisen kommer.
Eller skulle komma, om han inte var president.
Polischefen här är ju nästan en i familjen nu.
Nu bråkar vi om det jäkla valet.
Som skyltarna där ute.
Ibland önskar jag att jag kunde lämna honom.
Men jag kan inte. Varför inte?
På grund av henne.
Vid den sista provrörsbefruktningen sa jag att om det inte går, så drar jag.
Vi fick låna på huset för att bekosta det.
Men det funkade. Så...jag är kvar.
Om jag vore som ni... Om jag inte hade barn...
Kan jag berätta en hemlighet?
Ingen mamma skulle erkänna det, men ibland fantiserar jag,
om kudden här...
Jag menar när Kayla ligger i sängen.
Två minuter. Det skulle vara allt och jag skulle vara fri.
Jag skulle inte vara fast hos en man som jag vill lämna,
och smörja bröstvårtorna med salva för att de svider så.
Jag skulle kunna börja om.
Jag menar det förstås inte. Jag skulle ju aldrig göra det.
Men...man tänker tanken.
Jag har tagit upp för mycket av din tid.
Ni förstår väl att jag inte menar allvar?
Naturligtvis.
Förlåt. Jag är bara...
Jag är bara så trött.
Ni är bra på att lyssna.
Jag önskar att ni kandiderade.
Ni kan säga att jag stödjer er make om ni vill.
Jag kommer nog inte ens att rösta.
Lycka till, Suzie.
Mrs Underwood, ändrade hon sig?
Nej, hon stod på sig.
En kvinna har rätt att stå fast vid sin övertygelse.
-Presidenten ringde nyss. -Jag ringer från bilen.
Hör på. Jag vill inte att du ska gripas av panik nu.
Vad har hänt?
Dagboken. Dunbar hävdar att hon har den.
-Men hur? -Jag vet inte.
Den måste komma från Doug.
-Han skulle ju... -Jag vet. Det är svårt att tro.
Nej, Francis. Det här får inte hända.
Meechum spårar honom nu.
Älskling, hör på.
Nej, alltihop är...
Hon hotade bara med den. Det är inte säkert att hon har den.
Gör vad som helst för att fixa det, Francis.
Det ska jag. Jag lovar.
Men under tiden måste du komma tillbaka hit.
Åk till planet. Du måste komma hit.
Jag vill inte att du är ute nånstans, ifall vi blir överrumplade.
Claire? Claire.
Jag kommer hem.
Åk direkt till planet. Vi säger att du inte mår bra.
Okej.
Ge mig sinnesro att acceptera det jag inte kan förändra,
mod att förändra det jag kan,
och förstånd att inse skillnaden.
Fortsätt att komma. Det fungerar om man jobbar på det.
Nå?
Trodde du verkligen att han skulle acceptera det?
Ja.
Det är bra skrivet. Och det är ärligt.
Vilken normalt funtad kandidat skulle vilja ha nåt sånt här publicerat?
Jag vill att du skriver om det. Att han försöker lägga locket på.
-Du behöver sova. -Gör det för min skull, Kate.
-Omöjligt. Det är en intressekonflikt. -Kom igen.
När vi låg med varann gick vi över gränsen.
Skit i gränsen!
Jag riskerar inte mitt rykte för att din bok är körd.
Nej. Inte körd.
Jag tänker skriva klart den.
Jag ändrar namnen om jag måste och kallar det en roman.
Han är USA:s president.
-Än sen? -Han krossar folk.
Strunta i det. Börja på nåt nytt.
"Börja på nåt nytt."
Herregud...du fattar ju inte.
Jag gör det hela tiden.
Min redaktör stryker en artikel och jag börjar på en ny.
Jag är så jävla besviken på dig just nu.
Mig?
Jag försöker rädda dig från dina vanföreställningar.
Det var vad han sa.
Han kanske har rätt.
Jag kände nästan nåt för dig.
Kom in.
Jag tar din kappa.
Vill du ha nåt att dricka?
Nej, det är bra. Tack.
Jag uppskattar besöket, men jag ändrar mig inte.
Nej, det väntade jag mig inte.
Är nånting fel?
Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag tänkte...
När jag frågade dig förut tog jag för givet att du skulle säga ja.
Och att vi två skulle jobba ihop.
Och...
Jag... Jag...
Jag kan inte sluta tänka på dig.
Du är gift, Jackie.
Av fel orsaker.
Jag trodde att ni älskade varandra.
Inte så här.
Jag är inte den jag vill vara.
Du är den du behöver vara. Tänk på allt du har uppnått.
Men du gjorde det. Du gav upp allt.
På ett ögonblick.
Vi är olika.
Du borde gå.
Lämna det här bakom dig.
Jag var väl naiv som trodde att vi skulle kunna ha ett nära förhållande.
Så nu är det slut?
Ja, det är det.
Jackie?
Jackie...
Hon säger att hon har den.
Det har hon inte.
Hur vet jag att det inte finns kopior?
-Var har du cigaretterna? -I skålen där uppe.
Varför förstörde du den inte när jag bad dig om det?
Jag vet inte.
Nånting hindrade mig. Tänkte att den kunde behövas en dag.
För din skull. För att bevisa min lojalitet.
Du berättade för henne. Det är knappast lojalitet.
Jag behövde visa att jag menade allvar. Dagboken var ett sätt att göra det.
Jag var aldrig i närheten av att ge den till henne.
Nåt annat jag borde veta?
Jag är nykter. Det har gått 87 dagar.
Jag menade om Dunbar.
Det hänger ihop. Det är ett jämnt lopp.
Gör mig till stabschef.
Du lovade att det skulle finnas en plats åt mig när jag var redo.
Det var innan du började dricka igen och kom in hit med dagboken.
Jag har gjort en del misstag.
Jag har trillat dit förr och du har alltid hjälpt mig.
Men du har också trillat dit det gångna året,
och du behöver nån som hjälper dig.
Inte Remy. Inte Seth.
Utan jag, Frank.
Hur vet jag att jag nånsin kan lita på dig igen?
Jag har just eldat upp två miljoner dollar.
Vi väntar oss fler än nånsin, mellan 180 och 220.
Ju fler, desto bättre. Vi är starkare bland kvinnor och studenter.
-Vi måste få ut... -Ursäkta, jag måste ta det här.
-Doug? -Jag har en uppdatering om dagboken.
-Vad är det? -Ett budskap från presidenten.
Jag har bara en sak att säga.
Dra åt helvete.
Det kändes förbannat bra.
Börja med att göra en lista över lämpliga personer för Högsta domstolen.
-Har du redan...? -Jag har koll på läget, sir.
Claire.
Ska jag be dem ordna mat från köket?
Nej, jag åt på planet. Jag behövde svalka mig.
Det går över.
Vad sa Doug?
Den är förstörd.
Jag såg honom bränna sidan.
-Kopior, då? -Han säger att det inte finns några.
Och du litar på honom?
Han hade flera möjligheter att skada oss och han gjorde det inte.
-Men han behöll den så länge... -Ja, men jag tror honom.
Jag tror honom.
Jag tänker göra honom till stabschef.
Är du galen?
Vi behöver honom. Vi behöver honom mer än nånsin.
Han svek oss. Han berättade för Dunbar om mig.
För att vinna hennes förtroende, inte svika vårt.
Doug är den enda person vi nånsin kunnat lita på,
och han har varit smart. Vi var aldrig i verklig fara.
Dagboken är borta. Hon kan inte göra något.
Varför frågade du inte mig innan du engagerade honom igen?
-För att... Vi pratar om det nu! -Efter att du anlitat honom!
Jag vet att det här har varit jobbigt för dig,
-men hör på, det är... -Nej. Jag kan inte...
Jag har börjat ifrågasätta allt.
Vad allt det här är värt. Vad...gör vi det här för?
För det här huset.
För presidentämbetet.
Om du vill ta ledigt några dagar, så gör det.
Du behöver inte följa med till Iowa i morgon.
Nej. Det är klart att jag kommer.
Välkommen tillbaka, Doug. Grattis.
-Tack. -Jag vill bara höra
när du tänkte göra ett formellt uttalande.
Vi tar det efter nomineringsmötet.
Jag vill inte dra uppmärksamhet från kampanjen.
Du borde nog inte vara med på presskonferensen idag.
Nej. Jag åker innan dess.
Du borde ta en titt på det här.
Det kom för tio minuter sen.
FLER BEVIS - NAVY SEALS INBLANDADE I JORDANDALEN
Har du visat presidenten det?
Jag skissade på några samtalsämnen. Jag trodde att du ville informera honom.
Jag finns på mitt kontor.
Seth.
Presidenten nämnde att du bad om jobbet.
Ja, jag insåg inte att du var med i bilden.
Jag vill inte att du är bitter på mig.
Jag är professionell.
Låt mig veta om du vill ändra några samtalsämnen.
De blir säkert bra. Du kan visa dem för presidenten.
-Vill du inte granska dem först? -Nej, jag litar på ditt omdöme.
Vi har en lista på gång,
och jag räknar med att tillsätta posten inom två-tre veckor.
Det är viktigt att vi får det gjort snabbt,
så att senaten har tid för sina förhandlingar.
Och vi borde inte lämna posten tom alltför länge,
medan Högsta domstolen fortfarande är igång.
-Herr president? -Sara.
Herr president, kan ni kommentera ms Baldwins artikel
om operationen i Jordandalen?
Ms Baldwins artikel är inget annat än spekulation.
Men bevisen...
Bevisen hon presenterar är övertygande.
Bevis? Ett brev?
Tyvärr måste jag skriva brev av den typen oftare än jag skulle önska.
Det är inte bevis på nåt annat än
att jag kontaktade de anhöriga till en ung man
som offrade sitt liv för vårt land och för det är jag honom evigt tacksam.
Herr president?
Ms Baldwin, det är er artikel vi diskuterar.
Jag antar att jag får kritik om jag inte låter er ställa en fråga.
Tack, herr president. Min fråga är väldigt enkel.
Ni nämnde i brevet att löjtnant Nix dog under en övning.
Ni skrev under brevet själv.
Kan ni ärligen säga att det var så han dog?
Jag kan tala om att det är exakt vad Pentagon rapporterade till mig.
Förutom det, är det varken vår
eller försvarsdepartementets policy att diskutera detaljerna
kring dödsfall inom specialstyrkorna.
-Får jag fråga en sak till? -Vi har avslutat det ämnet nu.
Det handlar om Iowa.
Okej. Varsågod.
Er fru har varit med på många evenemang.
Avgick hon som FN-ambassadör för att ni anser
att hon är mer värdefull för kampanjen än som ambassadör?
Claire har varit med på många evenemang, det stämmer,
och så har det varit på alla mina kampanjer.
Min strategi är att om amerikanska folket
ser att jag var smart nog att gifta mig med en fantastisk kvinna som Claire,
då tror de nog att jag är smart nog att vara USA:s president.
Vad gäller ambassadörskapet så var det hennes beslut, inte mitt.
Hon gillar kampanjandet, och jag ser fram emot att återvända
till Iowa med henne senare idag.
Tack ska ni ha.
Han är i närheten av Caracas.
Jag behöver honom här.
Venezuela samarbetar inte.
Vi har utlämningsavtal.
Det betyder inte att de följer det.
Ta reda på den exakta platsen.
-Varför? -Det är inte din sak.
Det är min sak. Det är pinsamt för många
att han korsade gränsen utan vår vetskap.
Det är inte mitt problem.
Var det du? Det blockerade passet?
Den enda myndigheten som skulle ha kunnat göra det är Inrikes säkerhet.
-Jag vet att du har vänner där. -Jag har vänner överallt.
Jag hjälper dig inte att städa upp röran, Doug.
Inte om du hjälpte honom att fly.
Det här är inte en förfrågan.
Jag är stabschef hos presidenten nu.
-Han har inte utnämnt nån. -Han gör det snart.
Vill du att min första officiella uppgift ska bli att hitta din ersättare?
Om inte, så berätta var Gavin är.
Jag såg presskonferensen i morse.
Baldwins artikel är snart bortglömd.
Den har ingen grund att stå på.
Du sa att det var mitt beslut att avgå.
Det var det väl?
Det var åtminstone så vi presenterade det då.
Jag pratade med en kvinna igår i Iowa, som...
...sa att hon inte kunde stödja oss...
...eftersom hon inte litar på dig.
Jag är inte den första politiker som folk inte litar på.
Vi har ljugit under lång tid.
Naturligtvis. Vad tror du att väljarna skulle säga
om vi började tala sanning?
Inte för dem.
För varandra.