Fornyer du ditt løfte til denne kvinnen som ektefelle,
om å elske, ære og støtte henne
i gode og onde dager,
og om å være tro mot henne inntil døden skiller dere?
Ja.
Fornyer du ditt løfte til denne mannen
som ektefelle,
om å elske, ære og støtte ham
i gode og onde dager,
og om å være tro mot ham inntil døden skiller dere?
Ja.
Måtte fornyelsen av løftet gjøre kjærligheten dypere
og styrke deres evige bånd.
EN MÅNED TIDLIGERE
Francis?
Ingen bilder når de tar ut liket. Kan du love meg det?
FØRSTEDAMEN TROSSER PETROV
Mange kaller deg helt.
Mange gjør ikke det.
Jeg skal få fredsresolusjonen
vedtatt i Generalforsamlingen.
Det skylder jeg deg.
I morgen tas bildet til presidentportrettet.
Det de bruker til maleriet.
Jeg skal smile. Skal du?
Hva gjør de?
Det inngår i en kulturutveksling med Tibet, sir.
De blir her i en måned.
En måned?
Slapp av. Du skriver så stygt at det er uleselig.
-Tom. -Jeg vet det. Kate Baldwin.
Jeg vet det.
Så flinke vi er. Etter to måneder på samme fly, hilser vi på hverandre.
Kanskje jeg er sjenert.
Du vil bare ikke omgås bermen.
Det er i så fall jeg som hører til der.
Synd at jeg ikke kan bli her i Gaffney sammen med deg.
Det går greit.
Vi ses i morgen.
Kanskje i kveld, hvis alt går bra.
Er du optimist?
Jeg ga deg et løfte.
Du får dra. Flyet venter.
Takk.
Tom.
Republikanerne legger fram en lovendring til Stafford-loven.
At tapping av FEMA-midler til America Works
-er lovstridig. -Hva så?
Begge partier støtter den.
Dunbar vil støtte den offentlig.
-Enn Jackie? -Hun prøver å unnvike,
men blir det avstemming, må hun følge strømmen.
Vi vil ikke miste oppslutning nå når hun tar innpå Dunbar.
Vedtar de det, bruker jeg veto. Opphever de det, håndhever jeg ikke.
Når det når Høyesterett, har vi jobber å vise til.
De har bare retorikk. Dette handler om PR,
-ikke juss. -Uttalelse?
Det jeg sa, mindre krigersk.
Hvordan gjør vi dette?
Jeg tror førstedamen burde sitte. Du står bak.
Går det bra, Mrs. Underwood?
Ja da, det som fungerer best.
Jeg justerer lyset for henne, så plasserer jeg deg, sir.
Den afrikanske blokken la til et vilkår til fredsresolusjonen.
Hva er det?
At styrkene er under afrikansk kommando. Det er en giftpille.
Israel og Palestina går aldri med på det.
Tror du russerne står bak?
Antakelig. Cathy og jeg undersøker det.
Greit, herr president. Rett bak kona.
Skal jeg la være?
Hva?
Hånden var perfekt der.
Flott. Da tar vi det.
Smil litt mer, takk.
Kom inn.
Gikk det bra i dag?
Moryakov... sier det ikke var dem.
Ikke at jeg stoler på ham.
Nå må jeg prøve å få Zimbabwe til å prate.
I dag, da vi tok bildet...
tok jeg på deg.
Ja?
Du rykket til.
-Hva? -Jeg kjente det.
Det gjorde jeg ikke.
Det var som...
du trakk deg unna.
Jeg tror du overtolker noe,
som jeg ikke tror skjedde.
Greit. Glem at jeg sa det.
Vent.
Jeg bare...
Glem det. Jeg vet ikke hva jeg skulle si.
God natt.
Huset sto der borte et sted.
Hvis det kunne kalles et hus. Ikke større enn den godsvogna.
Ingenting igjen av gården, som er like bra.
Vi klarte ikke å dyrke fersken uansett.
Sånn går det når man planter på land
med fjell en halvmeter under matjorda.
Det må vi få fram i boka,
at hardt arbeid kun er verdt det under riktige forhold.
Vi vil hjelpe folk å lykkes.
Yrkesopplæring, gode karrierevalg.
Velkommen tilbake. Hvordan var Gaffney?
Har vi en avtale med ambassadør Caspi?
Kontoret hennes somler.
Vi drar dit hun er.
Hun drar nok på mottakelsen i kveld,
-på det meksikanske konsulatet. -Jeg sjekker.
Hva er det?
Den kom i morges.
Francis?
John Pasternak. Michael Corrigans mann.
De siste intervjuforespørslene ligger på bordet, de fleste om Corrigan.
GLAAD vil ha deg til innledningstaler på mediaprisutdelingen.
Hvordan visste han det?
Om løftene? Det har vært i nyhetene.
Nei, at jeg liker tulipaner.
TIL LYKKE MED FORNYELSEN. KJÆRLIGHET VARER EVIG. -JP
-Arbeidet moren din? -Som hushjelp, for det meste.
Svært etterspurt, for hun var hvit.
Folk antok hun ikke ville stjele, men det gjorde hun, jo.
Jeg husker en kveld hun kom hjem med to safir-øredobber.
Hun tok dem til pantelåneren i Spartanburg dagen etter,
men hun gikk med dem hele kvelden, sov med dem også.
Hun ville vel oppleve hvordan ekte juveler føltes,
om så i noen timer.
Det skal ikke i boka.
Hvorfor fikk de ikke flere unger?
Det er irrelevant.
-Jeg prøver å få et inntrykk av familien. -Låven må ha vært der borte.
Far pleide å rømme dit for å komme vekk fra oss.
Tok som regel med en flaske.
Var du glad i ham?
Han var en god mann, på bunnen.
Han holdt av oss.
Arbeidet hardt for å fø oss.
Lyktes ikke alltid, men det sto ikke på innsatsen.
Ser du... det er ikke et svar.
Jeg spurte om du var glad i ham, men du svarer ikke.
Du sier det du vil jeg skal skrive.
Det har du gjort helt fra starten av.
På tide å si sannheten.
-Tror du jeg har løyet? -Ja, det har du.
Eneste gang du ikke gjorde det, var den kvelden i Det hvite hus.
Det verste eventyret jeg har vært med på...
-Jeg skjønner ikke. -Du kan ikke vinne.
-Hva er poenget? -Det er poenget.
Jeg tror ikke vi kommer videre
med å starte forfra igjen.
-Men det må jo bli bedre. -Herregud.
Vi prøver. Hvorfor ikke?
-Noe var helt klart. -Det begynte forfra.
Det skjer igjen og igjen.
Følger du ikke instruksene, sender han deg tilbake.
Enn hvis jeg følger dem?
Det blir kaos. Tilfeldigheter.
Det er umulig å følge reglene.
En annen gang. Er som mitt virkelige liv.
Vi burde ikke spille. Du burde spørre meg ut.
Du skjenker meg full.
Jeg kommer ikke til å huske hva jeg spurte om.
Sist jeg ble så full, brøt jeg meg inn på et bibliotek.
I Charleston, mitt gamle universitet.
The Sentinel.
-Jeg kastet nesten opp. -Kapittel 8: "Presidenten spyr."
Kan dere dempe dere?
-Bli med. -Unnskyld.
Jeg sov.
-Vi går på kontoret. -Takk.
Francis?
Jeg kommer straks.
Jeg liker ikke at han er her oppe.
Vi skal dempe oss.
Dette er vårt private hjem.
-Han er min gjest. -Han er en fremmed.
Greit. Bare i kveld, da.
Jeg er ikke urimelig.
Jeg burde ha...
vært klar over hvor bråkete vi var.
Kan jeg spørre deg om noe?
Er det ikke derfor du er her?
Hvorfor sover dere ikke på samme rom?
Det ble bare sånn...
noen måneder etter at vi flyttet hit.
Er alt bra?
Mellom dere to?
Ja visst.
Det har vært bedre.
Nei, det er ikke bra.
Krangelen. På tur hjem fra Moskva.
Hørte du oss?
At dere kjeftet. Ikke hva dere sa.
Vi krangler ikke ofte, men...
Denne gangen...
Vi ripper stadig opp i det.
Vi sa ting...
Ting man ikke kan ta tilbake.
Det er sent. Vi burde ta kvelden.
Thomas.
Sladder interesserer meg ikke.
14. august er jubileet for New Deal.
-Jeg vil ha 20 000 da. -Det tror jeg vi skal få til, sir.
Remy, når kan Senatets lovendring gjøre FEMA-midler ulovlige?
De anslår at Senatets versjon blir vedtatt om to-tre uker.
Jeg skal be våre venner i Kongressen trenere den.
Så vi må øke tempoet.
Skal jeg legge ned veto, må det være fordi loven vil hindre 50 000 nye jobber.
-Jobber vi har skapt. -Ja, sir.
Cathy?
Russerne er urokkelige om Jordandalen.
Ambassadøren jobber for å få avstemming om resolusjonen
-i Generalforsamlingen. -Hvorfor så tregt?
Vi sliter med å få den afrikanske blokken til å fjerne giftpille-vilkåret.
Vi tror Israel står bak. De fikk kalde føtter
og overtalte afrikanerne til å sabotere resolusjonen som en utvei.
Må jeg prate med statsministeren?
Israels ambassadør nekter for alt.
Jeg tror vi må fokusere på vilkåret.
Afrikas blokk ledes av Zimbabwe.
Vi tror Israel har lovt dem nødhjelp til HIV-forebygging.
Utenriksministeren og jeg anbefaler å øke bistanden til Zimbabwe.
Gi mer enn Israel.
President Chimbetu tar bare alt selv.
-Vi forventer litt korrupsjon. -Litt?
-Fyren er notorisk. Et monster. -Som leder afrikanerne.
Som dreper sine egne når han ikke raner dem.
-Derfor reduserte jeg bistanden. -For å fjerne forslaget, må han overtales.
Vi skraper sammen penger for å redde AmWorks.
Jeg vil ikke ha kjeft for å gi mer penger
fra USAID til en brutal diktator bare for å overtale ham.
Dette er et lite gjennomtenkt forslag.
Vi skal se på andre strategier og gi deg tilbakemelding.
Robert, det siste om utgiftsforslagene?
Det burde bli avstemming i løpet av et par måneder.
Partiledelsen presser på...
Få Lockheed og Northrop på tråden.
Vi betaler folks opplæring og kaller det en jobb.
-Det må fagforeningen godkjenne. -Ett skritt av gangen.
Du ordner opplæringen, jeg prater med AFL. Er AARP her?
I vestibylen. Formannen sier at de vil støtte Dunbar.
-De vil skremme oss. -Dunbar lover å skjerme alderstrygden
og angripe Wall Street og offentlig sløsing isteden.
Få dem hit.
Her er ringelisten. Møtet deres er først om ti minutter.
Gå og hent dem. Det tar så lang tid med gåstol.
-Francis? -Jeg henter dem.
Har kun få minutter.
Du pekte meg ut med overlegg.
-Hva? -Kabinettmøtet.
Når du inviteres på kabinettmøte, blir det ingen silkehansker.
-Du gjorde meg ingen tjeneste. -Du ville være der, jeg var enig.
For å bli informert og gjøre jobben min.
Alle der bedømmes etter hva de bidrar med.
Ditt bidrag var amatørmessig.
Både Cathy og jeg foreslo planen.
Jeg klandrer henne også. Du tar det personlig.
Det er personlig. Jeg tror du straffer meg for Russland.
Ærlig talt!
Du sa det på flyet. Det var en tabbe å utnevne meg.
Du sa verre ting om meg.
Ja, og jeg har anstrengt meg for å legge det bak oss.
Jaså? Som med Thomas?
Du skrek om at vi vekket deg.
-Jeg skrek ikke. -Det var flaut.
Hva så hva han tror?
Han var vår gjest, og du kom inn--
Du leter etter ting som ikke er der
og ignorerer det som er der, som tøvet med bildet.
Herre min.
-Vil du jeg skal trekke meg? -Ikke vær tåpelig.
Bare si det. Du ville ikke jeg skulle bli ambassadør.
Husker du hva du sa? Du burde aldri ha gjort meg til president.
Jeg mente det ikke.
Du mente det. Du tror du skapte meg.
Nei. Jeg tror vi er et team.
Ikke nå.
Tenk at vi er blitt sånn.
-Hvordan? -Som alle andre.
Klar, sir?
Et øyeblikk. Så røyken forsvinner.
Hvor er vi?
Håret er annerledes.
Men--
-Hvor ble det tatt? -Santa Fe.
Jeg har begrenset søket til den byen.
Det er alt jeg har, men det er et bra utgangspunkt.
-Jeg må dra dit. -Nei. Bildene er tre uker gamle.
-Hun kan ha vært på gjennomreise. -Eller hun er der.
Begynner du å stille spørsmål, kan hun bli advart.
Skaff meg mer, da.
Og passet mitt?
Jeg hever utreiseforbudet når du finner henne.
Jeg har vist deg framgang.
-Jeg burde få se det hos deg også. -Dette er ikke nok.
De pågrep enda en venn av meg.
-De kan sikte meg når som helst. -Gavin...
Det jeg har måttet gjøre for å få dette, har vært helt forjævlig.
En nøyaktig stedsangivelse.
Det var avtalen.
Kan jeg få opptaket?
Systemet overvåker det.
Jeg vil ha det også.
Jeg sender lenken.
Doug? Dette er Maurice.
Han overtar etter meg. Jeg flytter til Seattle.
Søsteren min starter treningssenter og vil ha meg som kompanjong.
Jeg overfører mine klienter til andre folk.
For å hjelpe til med overgangen.
Det er synd at du drar.
Jeg henter flytepølser.
Straks tilbake.
Hør her... Jeg ber noen folk hjem til meg på torsdag.
En avskjedsfest hos meg. Du må komme.
-Er du klar? -Ja.
Jeg tekster deg detaljene.
Jeg vil ta storfiskene.
Ikke bare Wall Street, men Walmart.
Forsiktig med Walmart. Da mister du mange venner i Kongressen.
Vi tvinger dem til å velge side. Det gjelder Jackie Sharp også.
Legg fram lovforslag.
Stemmer hun ikke for, får hun unngjelde.
Alle selskaper med mer enn ti prosent ansatte på matkuponger,
må øke lønningene til de kommer under ti prosent.
Hvem er tøff nok til å foreslå sånt?
Doug?
Jeg skal lage en liste. Du får den før uka er omme.
Vi snakkes da.
-Du kom. -Ja.
-Hvor lenge har du vært her? -Ti minutter.
Kom. Vi må få folk til å danse.
Jeg hadde tenkt å gå nå.
Jeg kom bare for å si farvel.
Nei. Du skal ingen steder.
Du trenger ikke danse, men du får ikke gå.
Sistemann på festen.
-Har du kildesortering? -Sett dem på benken.
Jeg ordner det i morgen.
Du trenger ikke hjelpe til.
Det går bra.
Du er litt av en gentleman.
Det vet jeg nå ikke.
Er du ingen gentleman?
Fordi... det kunne bli interessant.
Jeg har lagd café au lait.
Hvordan er den?
-Vil du ha sukker? -Nei. Den er perfekt.
-Når kommer flyttefolkene? -Først om et par timer.
Trenger du hjelp med å pakke resten?
Nei. Bare slapp av.
Du virket litt trist i går kveld.
Nei, bare trett.
Var det det? Var du bare trett?
En jeg ikke har hørt fra på lenge.
Hun tok kontakt.
Det tok på.
I går natt var ikke fordi du syns synd på meg?
Nei.
Det var fordi jeg skal sette meg på et fly i dag
og antakelig aldri se deg mer.
Hvorfor ikke?
Du vet at det regner mye i Seattle.
Blir du med til minnesmerket i dag?
Må jeg det?
Nei.
Jeg har kjempemye å gjøre.
Greit.
Hvorfor er Tom Yates her så mye? Skriver han bok om presidenten?
Vi har alle spurt, og han svarer ikke.
Modig trekk hvis det er sant.
Ja. Jeg syns han skriver elendig.
Er du en idiot?
En idiot fordi jeg mener det?
Det er ingenting å mene. Han skriver nydelig.
Ikke etter min mening.
Sa fyren som ikke kan skrive en handleliste.
Når du vil, sir.
I dag fyller alderstrygdloven 80 år.
Den har levd lenger enn mange av de som har nytt godt av den.
Vi må anse oss som heldige hvis vi lever like lenge som den.
Men når menneskekroppen har gått rundt sola 80 ganger,
er dens ungdom og kraft borte.
Leddene verker, og bein og muskler er svakere,
hjertet slår ikke lenger med samme kraft som før.
Denne sannheten må vi alle erkjenne før eller siden.
Når vi gjør det, må de unge få overta stafettpinnen.
De som har styrke til å fortsette arbeidet vårt når vi er borte.
Her er en annen sannhet: Alderstrygden er døende.
Nå, i sitt 80. år, må den vike plass
for en ny, yngre, og sterkere plan for framtiden.
Den planen heter America Works.
Bare i Washington DC har vi greid å minske arbeidsløsheten
med en tredjedel og sette 25 000 personer i arbeid.
Hvis vi kan få til så mye på så kort tid her i Washington,
tenk hva vi kunne få til hvis Kongressen finansierte America Works på landsbasis.
Da ville vi ikke snakke om tusenvis av jobber.
Vi ville snakke om millioner.
Senere i ettermiddag drar jeg til FDRs minnesmerke for å hedre mannen
som innførte alderstrygden for 80 år siden.
Vi ærer de døde for å ha gitt oss den verden vi arvet.
Men vi må erkjenne at vi er fortapt hvis vi lar de døde styre oss.
Takk, og Gud velsigne Amerikas forente stater.
Fra NBC News i Washington,
dette er Meet the Press med Chuck Todd.
God morgen og velkommen til Meet the Press.
Her er kongresskvinne Huntley og kongressmann Greer.
Kongresskvinne, først deg. I presidentens radiotale i dag,
sa han at modellen her i Washington er en modell for hele landet.
-Er du enig? -Ja, Chuck.
Først var jeg skeptisk.
Mine foreldre nøt godt av alderstrygden.
Jeg har alltid satt min lit til den selv.
Men når jeg tenker på mine barn og barnebarn--
Rebecca har et godt poeng, noe republikanerne har sagt i årtier.
Du støtter America Works,
men det gjør ikke de fleste i ditt parti.
Jeg har aldri likt Frank Underwood.
Men parken nær huset mitt i Washington har aldri vært renere.
Renseriet jeg bruker, ansatte to til denne måneden.
Barnas barnehage har doblet personalet
så barn får bedre individuell oppfølging.
Presidenten gikk kanskje for langt da han tok FEMA-penger,
men når noe virker, så virker det, og America Works virker.
VÅR FREMGANG MÅLES IKKE I OM DE SOM HAR MYE FÅR MER,
MEN OM VI GIR NOK TIL DE SOM HAR FOR LITE.
DE SOM VIL ETABLERE STYRESYSTEMER
DER ALLE MENNESKER STYRES MED HARD HÅND AV NOEN FÅ,
KALLER DET EN NY ORDEN. DEN ER IKKE NY OG GIR INGEN ORDEN.
Hallo.
ELEANOR ROOSEVELT USAS FØRSTE FN-UTSENDING
Lov dem pengene.
Det du må for å overtale ham. Jeg godkjenner USAID-midlene.
Hvorfor ombestemte du deg?
I dag... ved minnesmerket.
Vet du hva som gjorde sterkest inntrykk?
Eleanor.
Hun var for seg selv.
Alene.
Det var Franklin også. Han var alene.
Det var en vegg mellom dem.
Munkene.
De har vært her i ukevis. Vi har aldri snakket om dem.
-Er det ikke vakkert, det de gjør? -Jo.
Jeg så på dem i over en time i dag.
Alt jeg tenkte på, var: "Hvorfor er vi ikke sammen om dette?"
Vi må gjøre noe, Claire.
Jeg vet det.
Hva tenker du?
Min naturlige hårfarge. Som da jeg møtte Francis.
-Denne fargen? -Ja. Nettopp.
Ok. Sett deg.
-Jeg vil legge opp ermene litt. -Jeg syns de er perfekte. Takk.
-Hva syns du? -Nydelig.
Vi er her i dag for å fornye løftene til Francis J. Underwood
og Claire Hale Underwood.
Det var her, i denne kirken,
for 28 år siden, i Guds åsyn,
at dere lovte hverandre evig troskap.
Måtte fornyelsen av løftet gjøre kjærligheten dypere
og styrke deres evige bånd.
Claires far kjøpte huset til oss.
Jeg ville betale det selv. Det har alltid plaget meg.
Men ikke at han betalte for din første valgkampanje?
Politikk er noe helt annet. Man tar penger der man får.
Nei, dette var vårt første hjem.
-Var det et lykkelig hjem? -Gi deg.
Jeg trodde du tok meg med hit for å prate rett fra levra.
Boka handler om America Works.
Det blir ingen bok uten deg som hovedperson.
Stoler du på meg? Eller ikke?
Hvis ikke, kan en annen skrive den. Eller skriv den selv.
Du vet ikke hvordan det er alltid å måtte kikke seg over skulderen.
Å ha hemmeligheter ingen kan forstå.
Jeg skrev ikke debutboka.
Vennen min.
-Han som døde. -Skrev han den?
Første halvdel. Han viste den kun til meg.
På sykehuset ba han meg makulere den.
Jeg sa ja.
Den var for god.
Den måtte fullføres. Så jeg gjorde det.
-Og tok all æren. -Ja. Det er min del, avslutningen.
Det er den folk husker.
Men boka...
Hele min karriere...
Er basert på en løgn.
Du har ikke monopol på hemmeligheter.
Det er tulipaner begravd under her.
Claire plantet dem.
Jeg har alltid...
fra første dag...
skammet meg over at hun sa ja da jeg fridde.
Hvorfor?
Jeg syntes ikke jeg fortjente henne.
Jeg hadde aldri kommet meg til Det hvite hus uten Claire.
Hun har gjort meg til den jeg er.
Men jeg har vært egoistisk...
trukket veksler på henne.
Hun visste hva hun gjorde.
Antakeligvis. Hun kjenner meg bedre enn jeg kjenner meg selv.
Sir? Flyet går klokka 18.15. Vi burde nok dra snart.
Takk, Meechum.
Skriv i vei.
Hva fortalte han deg foran huset?
Ikke så mye.
Det virket som noe vektig.
Ser du? Dette er grunnen til at jeg ikke tar minibussen.
Du gjorde det nå.
Iblant må man la folk være i fred.
Greit, jeg tar hintet.
Jeg mente ham. Ikke meg.
Hvor er de?
-Hvem? -Munkene.
De ble ferdig tidligere i dag, sir.
Er det borte?
Jeg tror det.
Jeg rakk ikke å se det.
De tok sikkert bilde av det.
Kan du be noen gi meg en kopi?
Med en gang, sir.
Takk.
Claire. Jeg kjente deg nesten ikke igjen.
Det var på tide med noe nytt.
Det er flott.
Håper det er greit at jeg inviterte meg selv.
Selvfølgelig. Staben min sa du var utenbys.
Er det greit at jeg låner ambassadør Caspi en stund?
Ja visst.
-Du har unngått meg i tre uker. -Jeg var en tur i Jerusalem.
Dere lovte Zimbabwe 35 millioner
så de skulle legge fram giftpille-forslaget.
-Kun av humanitære grunner. -Nei.
Dette er første gang dere gir bistand til Zimbabwe.
Det er ingen sammenheng.
Vi ville aldri prøve å sabotere resolusjonen.
-USA er vår forbundsfelle. -Ja, det er vi.
-Oppfør dere deretter. -Unnskyld?
Mannen min har godkjent vår egen bistandspakke på 80 millioner.
Zimbabwe trekker endringsforslaget i morgen.
Når resolusjonen går til votering,
forventer jeg at Israel støtter den som lojal forbundsfelle.
Ikke lyv til oss.
Det er ikke rette måten å be om støtte på.
Jeg ber ikke. Det er et krav.
Jeg syns synd på deg, Claire.
Mannen din sender deg for å være hard.
Men så snart det går på tverke i Jordandalen,
vender han oss ryggen så Israel må rydde opp.
Han har ikke rå makt.
Han får ikke Kongressen med seg.
Eller støtter deg når du utfordrer Petrov.
Han vendte deg ryggen, som han gjør med oss.
Han er den modigste og mest besluttsomme mannen jeg kjenner.
Han vil lykkes med planen.
Modig?
Jeg var i militæret i Jordandalen.
Presidenten og utenriksministeren også. Var han det?
Du holdt i et våpen, og noen sa hvor du skulle stå.
Du må ikke forveksle det med byrden av å være øverstkommanderende.
Francis har gitt drapsordrer, han har gravlagt soldater han sendte i strid.
Hver dag våkner han og bærer ansvar
du ikke kan forestille deg.
Du ville blitt knust av byrden.
Snakk med dine overordnede.
Når endringsforslaget trekkes i morgen,
skal dere forplikte dere til å støtte resolusjonen.
MIN ELSKEDE
INGENTING VARER EVIG - UNNTATT OSS