Mer vatten, ma'am?
Ja tack.
Hur långt är det kvar, Ben?
4 timmar och 16 minuter.
Frukost? Det vanliga?
Det vore gott. Tack.
Det är bara en timme tills solen går upp.
Sista chansen att se norrskenet.
Jag skulle kunna nämna bio, nån tidningsrunda.
Hur jag cyklade åtta kilometer-
-och delade ut tidningar för tio dollar i månaden-
-men jag hade ingen cykel.
Och jag ägnade mer tid åt att smita in på bio-
-än att riva biljetter. -Vad var det, då?
Mitt första jobb? Det kan inte nämnas i boken.
Varför inte?
Jag jobbade åt en cannabisodlare.
-En langare? -Nej, en bonde. Farbror Henry.
Han var inte min farbror, men han kallades så.
-Vad gjorde ni? -Jag packade varorna.
Av nån orsak litade han på mig med vågen.
Använde ni produkterna?
Nej. Farbror Henry...
Han gödslade plantorna från sin egen septiktank.
Det var ett bra jobb. Jag fick ihop mycket pengar.
Det räckte till böcker under fyra år på Sentinel.
Berätta om Sentinel.
Vad var ditt första jobb?
Boken handlar inte om mig.
Gigolon i Scorpio.
Det är väl du?
Varför tror ni det?
Skriver inte författare om det de vet?
Gigolon är baserad på en kompis. Jag har aldrig varit prostituerad.
Jag väntade i lobbyn på hotellen ifall han fick problem.
Ett tufft liv för en tonåring.
Bättre än att gräva i containrar.
Vad hände med honom?
Han dog.
-Var det aids, som i boken? -Självmord.
-Varför skrev du inte det? -Det är en roman.
Självmord är för själviskt.
Vi får prata mer senare.
Jag har några saker jag måste ta med Claire.
Visst.
Det är ett tajt schema, så vi hinner kanske inte prata förrän på återresan.
Ingen fara. Det är mitt första besök i Moskva.
Jag vill se Gorkijparken och Svansjön.
-Hur går det? -Cathy mejlade mig uttalandet.
Vi har fått Kreml att tona ner språket.
Tror du att Corrigan läser upp det?
Han lär hata varje ord, men om det hjälper honom att komma hem...
Enda skälet till att Petrov överväger detta är att vi har inflytande i FN.
Är ni säkra på att det är vattentätt?
Om Petrov inte samarbetar, kommer generalsekreteraren-
-att kalla till ett krismöte så fort vi är tillbaka i USA.
Vi får hoppas att vi slipper spela det kortet.
Ge inte upp för mycket.
Han har blivit marginaliserad i säkerhetsrådet.
Han håller en amerikansk medborgare fången och vill bli av med honom.
Vi har nog att göra med en mer resonabel man-
-än när han var i Washington.
Vi återvänder med ett fredsavtal och Corrigan.
Vi vänder nederlag till seger.
Vi kan ge Corrigan vår svit på återresan så att han får vara i fred från pressen.
Bra idé.
-Har du sovit nåt? -Nej.
-Ätit nåt? -Inte än.
Här.
Kom och titta på det här.
Är det inte det vackraste du nånsin har sett?
WINTERS RUN-SAMFUNDET KLÄDINSAMLING
Jorden anropar Max.
-Hej. -Du verkar distraherad.
Ja, lite.
Är det Kara?
Kara? Vadå?
Bjud ut henne. Hon kommer att tacka ja.
Du skulle må bra av det. Träffa lite folk.
Jag litar inte på mig själv än.
Vad menar du?
Max... Berätta.
Lovar du att inte döma mig?
Jag lovar.
När hon hade stuckit-
-så blev det många nätter med droger och kvinnor.
En del av dem minns jag inte ens.
Och Kara är en bra tjej, så...
-Men du är inte sån längre. -Jag tog en del risker.
Det var vansinnigt och inte alltid säkert.
-Har du testat dig? -Nej.
-Då måste du göra det. -Det skrämmer skiten ur mig.
Ska jag följa med dig?
Nej.
Det finns en klinik i Towson.
-Man bara går in... -Jag fattar.
Jag kan följa med dig i morgon.
-Jag behöver ingen morsa. -Jag menade inte så.
Jag bryr mig om dig och vill att du ska vara säker.
Jag bara...
Max! Max!
Tack för att ni friger mr Corrigan. Det betyder mycket för oss.
Och det betyder säkert mycket för hans anhöriga.
Vi vill alla samma sak. Det här är bara första steget.
Mr Litsky, min stabschef, följer med er.
-Ska vi...? -Herr president.
-Tack. -Efter er.
Så...vi börjar om på nytt.
Som om vi träffas för första gången.
Varsågod.
-Lova honom ett fängelse. -Ett fängelse?
En helt ny kriminalvårdsanstalt.
Vill hans väljare ha brottslingar där?
Nej, men de vill ha jobb.
Han har försökt få bidrag i åratal. Birch har kämpat emot.
Säg att du ska övertala Birch. Om inte det fungerar-
-antyd att han har chans att bli transportminister.
Han är ju köpt av bilindustrin.
Hans syn på koldioxidutsläpp är beklagansvärd.
Hitta nån från naturvårdsverket som motvikt.
Jag kan inte utlova några poster än.
Du lovar ingenting. Ha honom bara i åtanke.
Doug? Vi måste sätta igång.
Dra nytta av bilindustrin. Vem Winkowski än stödjer-
-så följer alla med stöd från Ford och Chrysler efter.
Om det inte fungerar-
-säg att du överväger Dick Butler som transportminister. Han hatar Butler.
Jag måste gå. Låt mig veta vad han säger.
Du är här för att träna kroppen.
När chefen ringer så...
När du är här är det jag som bestämmer.
Gå in och lägg dig på mattan.
Ja, ma'am.
-Michael. -Mrs Underwood.
Claire.
Har de behandlat dig väl?
Mycket väl, som ni ser.
Tack, mr Litsky, men jag vill höra det från mr Corrigan.
Ja, de har behandlat mig väl.
-Har du fått träffa en läkare? -Ja, igår.
-Du ser mager ut. -Jag har alltid varit mager.
Presidenten bad mig meddela de goda nyheterna personligen.
Villkoren för din frigivning har fastställts.
Du följer med oss hem i morgon.
Jag trodde att du skulle bli glad.
Hur ser villkoren ut?
Det blir en gemensam presskonferens.
-Med Petrov? -Ja, båda presidenterna.
Avtalet kräver att du gör ett kort uttalande.
Beklagar. Det är för smått och jag har inga glasögon.
-Vi erbjöd mr Corrigan glasögon. -Det stämmer.
Mina gick sönder vid gripandet.
De andra får inga glasögon. Jag vill inte särbehandlas.
Vi tillhandahåller glasögon till alla, både ryssar och amerikaner.
Det är lögn.
Jag läser upp det.
"Jag, Michael Corrigan, ber om ursäkt till invånarna-
-i den ryska federationen för att jag bröt mot era lagar.
Jag ångrar att minderåriga utsattes för icke-traditionella sexuella attityder.
Jag tackar president Petrov för hans barmhärtighet-
-och för att han låter mig återvända till USA."
Vem har skrivit det?
Det är resultatet av förhandlingar-
-mellan representanter från vårt utrikesdepartement-
-och det ryska utrikesdepartementet.
Jag beklagar, men jag kan inte säga det.
Jag vet att det är allt annat än idealiskt.
Det finns inget ideal. Förutom att lagen upphävs.
Kan vi få en stund i enrum?
President Petrov har bett mig stanna.
Och jag ber er att ge oss en stund i enrum.
Mr Litsky? Jag antar att cellen är avlyssnad?
Jag vet ingenting om det.
-Var finns mikrofonen? -Mrs Underwood...
Om mr Corrigan och jag ska kunna talas vid privat-
-vill jag vara säker på att det verkligen är privat.
Visa mig var mikrofonen finns.
Tack.
De kommer inte att upphäva lagen.
Uttalandet är ett villkor för din frigivning.
Det finns inget utrymme för förhandlingar.
Det har redan skett.
-Och de övriga 27? -De är inte amerikaner.
Om inte de friges, bör inte jag heller friges.
Vi kan inte göra nåt för dem.
Du är första dam och FN-ambassadör.
Och du påstår att du inte kan göra nånting?
Det vägrar jag att tro.
Det var svårt nog att förhandla om ditt frigivande.
Ni får tvinga ut mig härifrån, för jag gör inte det uttalandet.
Det är bara ord.
Ord som du kan ta tillbaka så fort du är på amerikansk mark.
Petrovs antihomolag, då? Det är väl också bara ord.
Så vi roterar befäl och kontroll.
Halvårsvis efter första året. Vi bad om omedelbar rotation-
-men israelerna har-- -Naturligtvis.
Vi måste vinna förtroende.
Men vi fattar inga avgörande beslut utan att konsultera era generaler.
Så länge vi har insyn och kommunikation.
Det är avgörande för hela projektet.
Och när första året är över-
-och alla är överens om antalet soldater-
-är du säker på att ni kan tillhandahålla så många?
Ja, och jag behöver inget kongressbeslut.
Nej, men finansieringen.
Det tas ur försvarsbudgeten.
Vad gäller infrastruktur och all militär logistik-
-så kan vi ta den kostnaden som extra stödåtgärder.
Vi kan bidra.
Det ni kan avvara skulle vara välkommet.
Men...då är vi framme vid elefanten i rummet.
Missilförsvaret.
Jag kan acceptera en partiell nedtrappning i Polen.
Och det behöver inte offentliggöras.
Men vi måste diskutera Tjeckien.
Berätta vad som oroar er.
Din hustru sätter högt värde på det privata.
Ursäkta?
Vi pratade om missilförsvar.
Varför nämner du Claire?
Hon har ett privat samtal med Corrigan.
-Det var inget. -Är det nåt problem?
Förhoppningsvis inte.
Men missilförsvaret...
Ett uttalande för rysk media. Det är allt.
Låt mig fråga dig en sak.
Skulle du vara beredd att läsa uttalandet?
Ja, det skulle jag.
Skulle du tacka en man som säger att du är farlig för barn?
Du behöver inte mena det. Du behöver bara säga det.
Jag hungerstrejkade i sex dagar.
Sen slutade jag.
Jag var för hungrig. Jag kunde inte fortsätta.
En av de andra som greps med mig, Sergej-
-hungerstrejkade i 28 dagar.
De beslöt att tvångsmata honom och låta hans mor besöka honom.
Men det var för sent, i båda fallen.
Massor av nyheter om mig.
Inget om Sergej.
En man dör och det är som om inget har hänt.
Eftersom han är ryss.
Jag kan inte överge de andra här.
Eller de miljoner där ute-
-som får höra att hur de är födda är fel.
När du är hemma kan du berätta om Sergej.
Det hjälper varken honom eller de andra.
Vi tvingar ut dig om det behövs. Du kan inte undvika det.
Men jag kan undvika att göra det där uttalandet.
Okej.
Vad säger du om jag kan få dem att ändra meningen-
-om icke-traditionella sexuella attityder?
-Det är väl problemet? -Du kan inte göra tolkningar.
-Det är allt eller inget. -Politik fungerar inte så.
Men revolution fungerar så!
Hur går det?
Får jag tala med er?
-Vad håller ni på med? -Vad menar du?
Corrigan.
-Vad är problemet? -Ni ville att han skulle vägra.
För att skämma ut mig. Din fru har bett honom att vägra göra uttalandet.
-Det är ju löjligt. -Ni kom med falska förespeglingar.
Nej, Viktor. Vi visste att han kunde vara envis.
Han har en stark övertygelse.
Uttalandet är viktigt för mig.
Claire försöker övertala honom att göra det.
Varför bad hon då att mikrofonen skulle plockas bort?
Jag vet inte.
Kanske så att han inte skulle känna sig så utsatt.
Jag skulle inte oroa mig ännu.
Claire är väldigt övertygande.
Låt mig tala klarspråk.
Utan uttalande så har vi inget avtal överhuvudtaget.
Inte mellan oss. Inte för honom.
Han ställs inför rätta, fälls och straffas.
Jag har bett mr Litsky att informera dem båda.
Jag har fullt förtroende för min hustru.
Viktor, du måste förstå att det här inte ingick i planen.
Så ligger det till.
Det finns ingen flexibilitet vad gäller uttalandet.
Om du inte samarbetar, ställs du inför rätta.
Bra. De kan inte tysta mig i rätten.
Din man, då?
Har du pratat med John?
Jag sa att vi var hoppfulla.
-Hur mår han? -Han är orolig för dig.
Han ville följa med oss, men det var inte möjligt.
Jag lovade att ringa när jag hade träffat dig.
Jag tänkte att du skulle kunna ringa honom själv från Air Force One.
Han förstår nog.
Han saknar dig, Michael.
Jag saknar honom. Jag saknar många saker.
Mina föräldrar. Mina vänner. Min hund.
Mer än en liten springa solljus.
Men vi valde våra liv. Vårt förhållande bygger på det.
John har varit högljudd därhemma. Allt han pratar om är din frigivning.
Han lider för din skull. Det behöver inte vara så.
Han behövde inte gifta sig med mig.
-Det är själviskt. -Kanske.
Det är också själviskt att svika allt jag tror på för att bli fri.
Det du gör är mer själviskt. Det handlar om ditt ego.
Du vill bevisa nåt för dig själv.
Och en man därhemma lider på grund av det.
John är svag. Han skulle läsa uttalandet direkt-
-om han satt här i mer än bara några dagar.
Det är därför jag är här och inte han.
Om han tycker att jag är självisk, än sen?
Äktenskap handlar väl om att acceptera sin partner?
Och sin partners själviskhet. Du av alla borde väl förstå.
Du vet ingenting om äktenskap.
Du tror att det handlar om uppoffring.
Det handlar om respekt.
Och du respekterar inte hans lidande.
-Hans lidande betyder ingenting. -Hur kan du säga så?
Mitt betyder ingenting heller.
Vet du vad jag har frågat mig själv ända sen hungerstrejken?
Är jag villig att dö för det här?
Jag har inget svar på den frågan.
Men jag har åtminstone nånting som jag bryr mig om så mycket-
-att jag ställer mig frågan.
Har du nånsin frågat dig själv det?
Vad är du villig att dö för?
Är ni klar än, mrs Underwood?
Inte än.
Hur mycket tid behöver ni?
Meddela presidenten att jag inte går härifrån-
-förrän mr Corrigan följer med mig.
-Ni kan inte stanna här. -Meddela det jag sa.
-Vi kan inte låta första damen-- -Ni kan inte tvinga ut mig.
Så gör som jag säger.
Vad håller du på med? Viktor är helt ifrån sig.
Du måste övertala honom att släppa uttalandet.
Du måste utgå ifrån att vi är avlyssnade.
Det är inte en säker linje.
Allt jag säger, skulle jag säga till Petrov .
Du skulle ju övertala Corrigan att göra uttalandet.
Jag gör mitt bästa, men vi måste jobba från två håll.
Han är orubblig. Han tänker inte ge sig och jag förstår honom.
-Corrigan är också orubblig. -Hela avtalet hänger på det här.
Viktor har varit väldigt tydlig med vad han kräver.
-Och vi gav honom löften... -Jag försöker rädda situationen.
Det finns inte mycket tid. Vi ska flyga tillbaka i morgon-
-och pressen räknar med att Michael är med oss.
Viktor, om du lyssnar på detta ska du veta att jag pläderar för din sak.
Men du kanske ska överväga att släppa uttalandet.
-Han gör det inte, Claire. -Prata med honom.
Om han inte släpper det, se om han kan tona ner det.
Han vill inte heller att det här ska kollapsa.
-Okej. Jag ska se vad jag kan göra. -Jag håller dig underrättad.
Det här är toppen. Tack.
Okej.
Ursäkta mig. Förlåt.
-Hallå, Max. -Jag är på kliniken.
Är du okej? Du låter--
Jag är rädd. De ska ta blodprov. Kan du komma?
Snälla, jag är vettskrämd.
Ja. Javisst. Jag kommer så fort jag kan.
Håll ut, bara.
Jag måste sticka. Kan du ta hand om det här?
Okej. Tack.
Goda nyheter, mr Orsay. Alla svar är negativa.
Här är resultaten.
Här är några broschyrer om skydd-
-och hur man undviker att utsätta sig för risker.
Nej tack, jag klarar mig.
Förresten, jag tar dem.
Det var positivt.
Jag kan inte... Jag kan inte vara ensam nu.
Kom med mig.
Okej?
-Stamper. -Det gick bra.
Sa han ja?
Det tog ett par timmar, men det gick.
Behövde du nämna Butler?
-Fängelset räckte. -Bra.
-Vem är härnäst? -Willis Morrison, 12:e distriktet.
Ohio. Jag har mappen hemma.
Jag ringer om en timme.
Vilken överraskning... Telefonen nu igen.
Det är min tid nu, inte din.
-Ska du gå? -Ja, du var min sista patient idag.
-Hjälpte träningen idag? -Ja, jag mår toppen.
Du gör stora framsteg.
När du är helt återställd-
-får vi operera bort telefonen från ditt öra.
Vi ses.
Men har det inte större effekt om jag säger det?
Det skulle låta ihåligt. Det måste komma från honom.
Ingen lär tro att han menar det han säger.
Det spelar ingen roll.
Det faktum att han säger det visar respekt för våra lagar.
Jag önskar också att han gjorde det. Kanske gör han det, men om inte...
Är du villig att riskera att allt vi har jobbat för idag går förlorat-
-på grund av nån som har protesterat-
-mot en lag som du väl knappast tror på själv?
Du har rätt. Jag tror inte på den.
Två av mina ministrar är bögar.
Min före detta frus brorson är bög och han var nästan som en son för mig.
Personligen bryr jag mig inte.
Då kan vi väl hämta honom och sätta honom på planet.
Jag vill inte att vårt avtal kollapsar mer än du.
Din hustru hade rätt på telefon.
Men mer än avtalet står på spel för mig.
Jag måste visa styrka.
Ingen kommer att se det här som ett tecken på svaghet.
Tvärtom, du kommer att bli hyllad.
Av vilka? Västvärlden?
Ni förstår inte Ryssland, herr president.
Om folk inte gillar det ni gör, så röstar de bort er.
Om folk inte gillar det jag gör, så välter de statyer.
Det blir blodspillan och kaos.
Är antihomolagen barbarisk? Ja.
Det är klart att den är.
Men religion och tradition-
-sitter i ryggmärgen hos många av mitt folk.
Lagen är till för dem.
Jag måste representera mitt folk på samma sätt som ni gör.
Och om inte Corrigans handlingar bestraffas-
-kommer många av mitt folk att känna sig svikna.
Det blir inte revolution om du friger en man.
Revolutionen kryper närmare, ett steg i taget.
Jag kan inte ta risken, inte ens med det minsta av steg.
Allt är visst möjligt när första damen är i stan.
Får jag fråga dig en sak?
Om du skickar saltet.
Hur blev Michael Corrigan Michael Corrigan?
-Bög? -Aktivist.
Du har säkert läst FBI-rapporten.
Ja, men jag vill höra det från dig.
En vän till mig, i början av 1990-talet-
-bad mig följa med till ett möte.
Jag hade inget annat för mig.
Vi kom dit och det var kanske 12 personer i rummet.
Det var rätt tragiskt.
Killen som höll i det hela pratade om skräp.
-Skräp? -Återvinning.
Alla vi tolv som var där satt och somnade.
Det han sa lät helt rätt, men han hade ingen utstrålning.
Eller ännu värre: anti-utstrålning.
Men jag la märke till att han hade för vana...
-att luta huvudet när han skulle säga nåt viktigt.
Det var charmigt.
Han gjorde så här.
Jag kunde inte hjälpa det. Jag blev kär i honom där och då.
Så det var John?
Det var länge sen, i en galax långt, långt borta.
Han har utstrålning på tv.
Han lärde sig det. Jag lärde mig att tänka.
Vi lärde av varandra.
Jag visste inte att ni har varit ihop så länge.
21 år.
Men bara gifta i fem, eftersom det inte gick tidigare.
Francis och jag har firat 28 år.
Mer än halva ditt liv.
Det stämmer. Jag har inte tänkt på det.
Du var ung.
22.
Har du nånsin ångrat dig?
Nej, jag älskar Francis.
Nu mer än nånsin.
Jag ångrar mig.
Att binda sig innan man vet vem man är.
Vi avgav inga juridiska löften, men vi hade vår egen version.
-Dumt. -Varför?
Jag har bara gjort honom illa.
Jag har överskuggat honom, varit otrogen, allt möjligt.
Men det är det som varit som betyder nåt, inte det andra.
Det är sant. Inget kan ersätta det som varit.
Men det är orättvist mot honom.
Jag tror inte på rättvisa.
Det gör nog inte du heller, även om du kämpar för den.
Jag tror inte att du älskar din man mer än nånsin.
-Vad vet du om det? -Jag känner igen mig i dig.
John och jag har inte haft sex på nästan två år.
Vi sover inte ens i samma rum.
Vi har pratat om att separera, men det har aldrig blivit av.
Det känns fel att kämpa för jämlika äktenskap och sen skilja sig.
Dålig reklam.
Jag tror inte att människor är skapta så.
Att vara tillsammans i 50 år.
Du har väl inget val, heller?
Vad menar du?
Om du vill ha nåt annat - det vore väl inte så bra reklam...
Du borde äta.
Sa ormen till Eva...
Ät ditt äpple. Världen går inte under.
Du måste ringa och säga åt henne att gå därifrån.
Hon skulle ändå inte lyssna på mig.
Hon har bestämt sig för att övertyga honom för din skull.
Jag ber vakterna hämta henne om det behövs.
Våga inte låta dem röra min hustru.
Du skulle nog föredra det, eller hur?
Så att du kan berätta för omvärlden att de tvingade ut första damen.
Det blir allt svårare att stå ut med din paranoia.
Jag kan säga detsamma om dina lögner.
Om jag ljuger får du aldrig veta det, och jag skulle ha goda skäl.
Corrigan hör inte till den kategorin.
Jag borde aldrig ha bjudit hit er.
Du och jag kan samarbeta. Vi har bevisat det idag.
Det hade varit bättre om jag hade stått på mig.
Och tvingat oss till en resolution?
I FN? De betyder inget för mig.
Om de inte gjorde det, skulle du ha stått på dig.
Men du vill ha respekt utomlands lika mycket som här hemma.
Jag kom hit av respekt för dig, Viktor.
Och jag sympatiserar med din situation.
Vi är båda i samma situation.
Vi kan inte låta Michael Corrigan diktera framtiden för våra länder.
Kan vi inte åtminstone diskutera hur ett uttalande från mig skulle se ut?
Du ser trött ut.
Jag sov inte mycket på planet, så...
Du borde gå. Du behöver inte vara här med mig.
Jag går inte.
Du är mer envis än jag.
Varför får jag inte hjälpa dig?
Jag har sagt var jag står.
Låt mig förklara vad som kommer att hända om du vägrar göra uttalandet.
Du hjälper ingen.
Situationen blir värre för de andra som greps med dig.
Det blir pinsamt för Petrov. Han kommer att gripa fler.
Han stiftar hårdare lagar.
Han låter inte nån amerikansk bög diktera villkoren.
Han är hänsynslös.
Tror du att han plötsligt blir resonabel när allt kollapsar?
Då är du naiv!
Och du låter andra lida på grund av det.
Sabotera inte det du kämpat så hårt för.
Du försöker få mig att skämmas, men det går inte.
Jag säger dig sanningen.
Jag bryr mig inte om hur det känns.
Men gör dig själv en tjänst och lyssna på mig.
Jag hörde.
Jag hoppas det.
Jag kan inte svika mig själv. Vad skulle jag vara då?
Politiker. Och det är vad du är. Låt de andra sköta skrikandet.
Vill du ha förändring? Lär dig då att kompromissa.
-Bete dig som en vuxen! -Jag behöver tänka. Jag behöver tid.
Planet går i morgon.
Du borde gå. Jag behöver vara ensam och tänka.
-Rensa huvudet. -Jag går inte utan dig.
Jag behöver tid!
Lägg dig en stund.
Vila lite.
-Jag orkar inte prata mer. -Okej.
Okej, jag gör det.
Några minuter.
Tack.
Det finns behandlingar nu.
Det som gör mig mest arg är att jag lät henne göra detta.
Kände du så med ditt ex? Att man förtärs av smärta?
Ett tag, ja.
Och fortfarande dåliga dagar.
Hurdan var hon?
Förlåt, du behöver inte...
Nej, det är okej.
Hon var...
Hon hade haft ett tufft liv.
Hon hade varit med om mycket. Jag också.
Vi var vänner först och sen delade vi lägenhet.
Och det bara hände.
Vi blev kära.
Och jag vet inte...
Jag kände mig starkare med henne.
Jag tror att hon kände likadant.
Det var kanske naivt-
-men jag trodde att vi tillsammans skulle bli av med problemen.
Och bara vara vi.
Varför stack hon?
Hon sa att allting gick för fort.
Har du pratat med henne sen dess?
Nej. Hon slutade komma till samfundet.
Jag gick hem till henne en gång, men hon var borta.
Vet du inte var hon är?
Vi brukade ligga i sängen och fantisera om vart vi skulle åka.
Om vi kunde åka vart som helst... Paris, Australien, Timbuktu.
Rachel var sån - fjärran platser. Jag behövde inte det.
Vart skulle du åka?
Jimenez-leden.
-Var är det? -New Mexico.
Den går rakt igenom delstaten. Heta källor och vattenfall.
Vi sa att vi skulle gå den-
-hitta ett lämpligt ställe och bygga en stuga.
Förlåt, vi borde inte prata om mig.
Jag frågade.
Teet luktar gott. Jag tror jag tar lite.
Det här ser bra ut.
-Du säger väl vartenda ord? -Självklart.
Och sen tar ni honom direkt till planet.
Viktor... Tack.
Men Tjeckien...
Jag vill ha bort alla missiler, inte bara en nedtrappning.
Ni kan behålla nåt i Polen, med det är allt.
-Okej. -Så vi har ett avtal?
Inklusive allt vi diskuterade om Jordandalen.
-Naturligtvis. -Då har vi ett avtal.
Kom, mrs Underwood.
Ni borde inte vara här.
Mrs Underwood...
Jag är ledsen.
Vill du vila en stund? Byta kläder?
-Nej, jag kan göra det på planet. -Åk direkt dit.
-Vi har en presskonferens. -Jag borde vara vid din sida.
Allt är förberett.
Jag vill säga nånting. Några ord till hans familj.
Ja, naturligtvis.
Jag instämmer i det ni säger.
Sen säger jag att jag planerade att frige honom idag.
Jag tackar er för er...generositet.
Och nämner hur tragiskt det är.
Och sen några ord om Jordandalen.
Eller ni kanske vill presentera vårt avtal?
Nej, det går bra om ni gör det.
Har ni nånting emot att visa mig vad ni kommer att säga?
Jag ber mitt folk göra ett utkast nu direkt.
Och era ord också, mrs Underwood?
Ja, det går bra. Vad ni vill.
Mina damer och herrar...
God morgon.
Mrs Underwood vill börja med att säga några ord.
Som ni vet hittades Michael Corrigan död i sin cell i morse.
Han hade hängt sig själv.
Michael och jag talades vid igår.
Han blev väl behandlad och var tacksam mot president Petrov-
-för den planerade frigivningen.
Vi vet inte varför Michael gjorde det han gjorde.
Vi ville alla inget hellre än att Michael skulle åka hem idag-
-och vi uttrycker vårt beklagande till alla hans anhöriga.
Tack.
Tack, mrs Underwood.
Mrs Underwood?
Jag talade inte bara med honom igår. Jag var där när det hände, men jag sov.
Han hängde sig med min halsduk.
Jag vet varför Michael valde att ta sitt liv.
Han ville inte behöva ljuga.
Och jag kan inte vanära honom genom att ljuga nu.
Claire...
Jag försökte övertyga honom att säga att han var skyldig-
-och tacka president Petrov.
Han vägrade, för han ville inte ge sig förrän lagen hade upphävts-
-och förrän de ryssar som greps för samma brott också hade släppts.
Michael var beredd att dö för något han trodde på.
-Tack, mrs Underwood. -Han var modig.
-Hans röst förtjänar att höras. -Det räcker nu.
Om det inte vore för denna orättvisa lag-
-och er regerings okunnighet och intolerans-
-skulle Michael vara här hos oss.
Ni borde skämmas, herr president.
Min hustru har varit utsatt...
-för hård press det senaste dygnet.
Hon befinner sig i chocktillstånd.
Jag ber president Petrov och det ryska folket om ursäkt.
Om ni ursäktar, så behöver hon mig nu.
-Claire... -Säg inget, Francis.
Jag måste tala med honom.
Fortsätt att söka honom, Cathy.
Om Petrov vägrar prata med mig, så får jag tala med Bugajov.
Vem som helst som svarar, då.
Okej. Tack.
Ert kaffe, sir.
Tack, Ben.
-Herr president... -Senare.
Jag har just pratat med Cathy. Det blir inget avtal.
Allt vi hade förhandlat... Vi måste diskutera nästa drag.
Jag vet vad jag gjorde. Det var ingen impulshandling.
Det hände. Nu går vi vidare.
Om du hade nåt du ville säga...
Jag vill minimera skadorna. Om Petrov inte ändrar sig-
-måste vi gå vidare med FN-resolutionen.
Vi är beredda på det.
Bra. Tack. Försök att sova lite.
Borde inte du vara med pressen?
-Jag hör inte till pressen. -Du hör inte till personalen heller.
Ursäkta.
Mrs Underwood...
Ni gjorde det rätta.
Jag vet att du är arg.
Det har du rätt att vara. Men jag var tvungen att göra det.
Ber du om ursäkt, eller vill du bara lätta ditt hjärta?
Jag vill att du ska förstå.
Förstå?
-Det du gjorde, gick bortom-- -Jag vet.
Du är inte bara första dam och ambassadör-
-du är även min fru.
-I vilken ordning? -Kom igen, Claire.
Jag sa det för hans skull.
Inte för min, inte för vår.
Vi var skyldiga honom mer än några tomma ord.
Ska jag förlåta dig? Och säga att det var okej?
-Nej. -Det kan jag inte.
-Jag ber inte om det. -Varför diskuterar vi det, då?!
-Jag vill att du ska veta varför. -Jag bryr mig inte.
Jag bryr mig inte om orsaken.
Det finns ingen orsak som kan förklara för mig-
-varför du saboterade en fredsplan som vi jobbat på i månader!
Det var ett politiskt misstag, det medger jag.
Men om jag inte hade sagt nåt-
-vore hans död förgäves. -Nej, inte död.
-Självmord. -Nej, nåt som inte kunde förnekas.
Jag var inte beredd att förneka det.
-Jag förstår det inte ens. -Ge mig en chans.
Jag gav dig en chans med utnämningen, med resolutionen, med Corrigan.
Han hade inget val, Francis.
-Han hade ett val. -Inte enligt honom själv.
Ingen tvingade honom att protestera i Moskva.
Och vi bad honom inte att knyta din halsduk runt sin hals!
Om du hade pratat med honom...
...och hört vad han hade att säga...
Skulle jag ha fått nån moralisk uppenbarelse?
-Ja, det tror jag. -Knappast.
För jag är USA:s president-
-och jag kan skilja på stort och smått.
Han var inte liten.
Han var feg och jag är glad att han är död.
Han hade mer mod än du nånsin kommer att ha.
Vill du verkligen diskutera mod?
Vem som helst kan ta livet av sig-
-och vara högljudd inför kameror.
Men vill du veta vad som kräver verkligt mod?
Att hålla käften - vad man än känner.
Att hålla sig lugn när mycket står på spel.
Vi är mördare, Francis.
Nej. Vi är överlevare.
Om vi inte kan visa respekt för en modig man-
-och ändå lyckas med våra föresatser-
-då är jag besviken på oss båda. -Att göra dig till ambassadör var fel.
Och det var fel att göra dig till president.
Vad glor ni på?