TI SI SLEDEĆI
To, dušo. Tako je.
Istuširaću se.
TI SI SLEDEĆI
Izgleda da je ovo kuća Erika Harsona.
Da. Čuo sam da je ostavio ženu zbog neke studentkinje.
Možda sada ovde živi za stalno.
Kakva šteta. - Tako smo izolovani ovde gore,
možda je dobro imati komšiju. - Valjda.
Ja ću. - Dobro.
Ovo je interesantno. - Šta?
Otvoreno je.
Izgleda da niko nije bio ovde. Kladim se da su radnici
ostavili otvorena vrata kada su prošli put bili ovde.
Ja ću izneti namirnice iz auta i proveriću peć.
Tvoji roditelji su prilično bogati, zar ne?
Aha, valjda.
Moj tata se penzionisao iz KPG prošle godine, dobio je ogromnu otpremninu.
Samo malo, KPG? Kompanija za proizvodnju oružja?
Aha. Mada on je radio u marketingu.
Zašto?
Da li ti to predstavlja problem, dušo? Da večeraš sa fašistima?
Ne. Ne. Želim da upoznam tvoju porodicu.
Nadam se da to znači da će biti dobrog pića kod tebe kući.
Verovatno neće. Mama mi je na lekovima.
Možemo li negde da stanemo i uzmemo piće?
Trebalo bi. Pametno zboriš. - To.
Upalio sam peć. Izvini. Jesi li dobro?
Da li si sada bio na gornjem spratu? - Ne, bio sam u podrumu.
Da li si to čuo, sada? - Šta da li sam čuo?
Čula sam korake.
Mislim da je neko u kući. - Da li si sigurna?
Pole, moramo da idemo odavde!
Obri. - Požuri! - Ne. Ti izađi napolje. Ja ću proveriti gornji sprat.
Izaći ćeš napolje sa mnom! - Ovo je škripava stara kuća.
Pole! Neko je tamo gore!
Ovo ću poneti sa sobom, u redu? Da li si zadovoljna? - Ne.
Dobro. Čekaj napolju. Dolazim za minut. - Pazi se! - Hoću.
Ima li koga?
Krispijane! - Tata.
Zbog tebe sam se usrao od straha. - Aha.
O, Bože. - Neću da ovo krivo započinjemo,
ali zašto mama plače na prilazu kući?
O, Bože. Pođi sa mnom.
Jesi li dobro?
Krispijan i ja smo proverili svaku sobu na 2. spratu. Nikoga tamo nema.
O, Bože.
Tako sam blesava.
Dušo, žao mi je. - Nemoj.
Izblamirala sam te. - Nisi. - Ti mora da si Erin. - Jesam.
Drago mi je. - I meni je drago. - Drago mi što si došla.
Hvala što ste me pozvali. - Hej, ti. Dođi ovamo.
U redu je.
Doneli smo viski.
Uđite. - Dolazimo za minut.
Šta se dešava? - Ja... Ja... Ne pitaj. Ne znam.
Tvoj tata je kupio ovu kuću da je sredi?
Da. To je trebalo da bude njegov penzionerski projekat,
nešto na čemu će da radi, ali siguran sam da je dosad,
plaćao druge da rade na tome.
Slomićeš ovaj krevet. Star je oko 100 godina. - Izvini.
Tvoji roditelji izgledaju kul.
Za ljude sa novcem. Imaš sreće. - Valjda.
Ne, imaš. Ne znaš šta bi većina ljudi dala da ima roditelje poput tvojih.
Šta god da to znači.
Dođi ovamo.
Tvoja braća i sestra sutra stižu?
Da. Sutra je godišnjica braka mojih roditelja.
35 godina, možeš li da zamisliš? - Ne, ne mogu, stvarno.
Jedva čekam da upoznam ostatak tvoje porodice sutra.
Oni su nešto posebno.
Dugo vremena je prošlo otkako smo svi bili zajedno,
pa bi trebalo da bude zanimljivo.
Kako to?
Videćeš.
Nije uživo? - To je ludo. - Nije uživo.
...poput starih crno belih filmova.
Gledali ste ih. Gledali ste filmove.
Ja sam ih uživo gledala. Ali kada ustanu,
viši su od tebe, i ako imaju bebu...
Ja bih da se kenguri bore sa tipovima po imenu Džentlmen Džek.
Bez zezanja. - Recimo, uvijeni, kovrdžavi. - Da, da.
Ćao. - Kako ide? - 'Jutro. - Dobro jutro.
Dobro jutro. - Ćao, druže. Da li si video kako se kenguri tuku?
Prestani! - Dosta.
Keli? - Upoznat si sa njihovim repovima? - Dosta...
Ne udaraj me. Prestani. - Hajde.
Pičkice. - Nemoj. Umalo si me udario u lice.
Krispijane... - Ne ljubi ga. Nemoj da mi ljubiš ženu. Nepristojno je.
Hvala. - Odvratno! To je bolesno. - Priđi i poljubi me.
Izvini. On ti je brat. - Aha.
Nije mi dozvoljeno da poljubim tvog brata.
Podseća me na ono kada si bio mali. Trebalo je da ga vidiš.
Ne, ne bi trebalo. - Stvarno? - Aha. Bio je poput malog,
uspavanog debeljuškastog anđela. - Stvarno? - Mali kerubin.
Aha. - Oduvek sam bio malo bucmast. - Kaže da je samo malo bucmast.
Imam okruglo lice. - Aha. - To ne znači da sam debeo.
Tako je. To ne znači da je debeo. - Ne, to znači da je divan.
Svo salo na njemu znači da je debeo. - Dobro.
Ne zasnivaj mišljenje samo na osnovu njegovog lica. - Nisam debeo.
Ćao. - Zdravo.
Pitala sam se da li vam ovde treba pomoć oko nečega?
Mislim da sam sve sredila.
Dobro. - Zapravo. Erin?
Da. - Ponestalo mi je mleka.
Dobro. - Da li bi mogla da odeš do komšije
i vidiš da li on ima? Zove se Erik.
Dobro.
Odmah se vraćam.
Kako ti ovo izgleda, Drejk? - Divno. Sjajna boja.
Ton boje sjajno izgleda, zar ne? - Aha.
Nisam siguran za ovaj ton. - Šta se ovde dešava? - Radi se.
Ćao, dušo. - Momci. Izgledate simpatično.
Možeš li to da pridržiš? Spremni?
Divno. - Pridruži nam se, Erin. - Zapravo tvoja mama me je zamolila
da odem do komšije da vidim ako mogu da pozajmim nešto mleka.
Stvarno? - Aha. - Dobro. - Vraćam se za minut.
To liči na tvoju mamu. - Tako je.
Ne počinji. Nemoj da mi počinješ.
Idem da vidim kako je Keli. To dobro izgleda, tata.
Hvala, Drejk.
Kako je ispalo ono sa izborom naučnog saradnika?
Ne tako dobro. - Nije?
Nije.
Valjda je bilo mnogo prijavljenih ove godine, i...
Nisam ništa skoro izdao, pa...
Neki ništa ne izdaju
a ipak dobiju poziciju naučnog saradnika, znaš.
Zatvori vrata.
Gde je tvoj brat našao onu devojku?
Ne znam. Studentkinja? Bila mu je studentkinja?
Sada mu je studentkinja.
Kladim se da ide na živce.
Njen akcenat mi je nemelodičan.
Upalio sam peć. Izvini. Jesi li dobro?
Da li si sada bio na gornjem spratu? - Ne, bio sam u podrumu.
Da li si to čuo, sada? - Šta da li sam čuo?
Čula sam korake.
Mislim da je neko u kući. - Da li si sigurna?
Pole, moramo da idemo odavde!
Obri. - Požuri! - Ne. Ti izađi napolje. Ja ću proveriti gornji sprat.
Izaći ćeš napolje sa mnom! - Ovo je škripava stara kuća.
Pole! Neko je tamo gore!
Dušo, nemoj.
Neću... Nisam raspoložena za to sada, u redu?
Ne gledaj me tako.
Imaš li vikodin? - Da. U mojoj tašni.
Ima li koga? Da li je iko kod kuće?
Ejmi! - Ćao, mama!
O, dušo. Vidi ti nju! Tako si lepa.
Hvala. Malo sam smršala. - Divno izgledaš.
Hvala. - Ti mora da si Tarik. - Da. Drago mi je. - Takođe.
Moj mali Feliks. - Ćao, mama.
Hteo bih da upoznaš Zi, moju devojku.
Zi? - Sa dva "E". Z-E-E.
Jedinstveno. Drago mi je, Zi.
Uđite unutra. Hajde.
Gde je Krispijan? Da li je doveo novu devojku?
Ovo je moj dečko. - Ćao. - Krispijan. - Kako je?
Ti mora da si Erin. - Jesam. - Bože, tako si lepa!
Hvala! - Ćao. Drago mi je što te vidim.
Ti si Erin? - Da. Drago mi je. - Takođe. Mnogo sam čuo o tebi.
I, Zi, zar ne? - Erin, znam.
Gde je moja princeza? - Tata!
Ovo je moj dečko, Tarik. - Ćao. Kako si? - Drago mi je.
Dobrodošao. - Hvala. - Ko bi da popijemo po čašu vina?
Ja bih. - Ja ću da popijem vino. - Daj da se za to pobrinem.
Felikse. - Tata. - Samo hoću da svi znate
koliko nam znači što ste ovde. Dakle...
Hvala što ste došli.
Tako je slatka. Zaljubljena sam.
Pognimo glave.
Dragi nebeski Oče, hvala Ti na hrani.
Hrani naše duše hlebom života,
i pomozi nam da i mi uzmemo učešće u tome
blagim rečima i milosrdnim delima. Amin.
Amin. - I hvala mami i tati.
Što su nas okupili ovde. - Zadovoljstvo nam je.
Dakle, Tariče, čime se baviš?
Ja sam filmadžija. - Stvarno? - Da. Stvarno je dobar.
Mislim da ne poznajem nijednog filmadžiju. To je tako...
Nema nas puno. - ... zanimljivo.
Samo sam napravio... - Jesi li bio na TV-u?
Nisam na TV-u. Napravio sam samo jedan dokumentarac,
Bio je na filmskom festivalu "Podzemlje" u Klivlendu, 2008.
Šta je filmski festival Podzemlje? Da li prikazuju filmove ispod zemlje?
Ne, ne. Pokazuju ih iznad zemlje, ali oni...
Stvarno su intelektualni. Prikazuju takve filmove.
Intelektualni filmski festival? - Radiš li reklame?
Jer njih najviše volim. - Ne. - Ne radi reklame.
Stvarno? Mislim da je to vrhunac umetničke forme u današnje vreme.
Kratko i efektivno, treba da nabacaš ideje.
Eto zašto gledam TV u današnje vreme.
Zato ja gledam... Mislim, to je bolje od serija.
On pravi dokumentarce, pa... - Drugačije je. - Da, ali mislim...
Mislim da sam video dokumentarne reklame. Ne moraju da budu
ograničene na neku određenu stvar. Nije to...
Znate, izgladneli umetnik nikada mi nije imao smisla.
Mislim da to treba da uzmeš u obzir, Tariče. - Svakako.
To nije pošteno! - Vrati to nazad. - To je bilo moje.
Lopove. - Erin, da li još studiraš?
Da. Na završnoj sam godini.
Završavam master. - To je super, bravo. - Iz čega master?
Iz književnosti.
Bila si Krispijanova studentkinja?
Bila sam. Više nisam.
Nije više. Pomagala mi je u nastavi, ali to je prestalo, jer smo shvatili
da je to bilo neprikladno.
Malo je neprofesionalno. - Šta?
Šta to?
Ono što si upravo rekao. Šta je to bilo? - O čemu?
Rekao si da je neprofesionalno. Nešto drugo si hteo da mi kažeš?
Ne, samo sam bio saglasan sa tobom. - Nisi bio saglasan sa mnom.
Mislim... Šta on... Mislio sam da je on rekao da je bilo neprofesionalno?
Ne gledaj u nju. Ja sam ovamo. - Krispijane. - Šta je?
Večeramo. - Razgovaram sa bratom.
Hoćeš li nešto da kažeš, jer mislim... - Šta to... Ne znam šta hoćeš.
Nisi u poziciji da sudiš o mojim moralnim odlukama.
Ko kaže da ti sudim? - Ti, svojim očima. Dosta mi je toga.
Velika semantička konverzacija. Sve vreme si ovde,
bockaš me, neću to više da tolerišem. Dosta mi je toga.
Ljubomoran si na mene. - Ja ljubomoran na tebe?
Momci? Moramo li ovo da radimo tokom večere?
Molim vas, ja... - Ne, ne, mama. Ovo je dobro.
Ljubomoran sam na tebe? Stvarno?
Oduvek, šta sam radio?
Šta je to koji kurac? - Pogledaj se u ogledalo!
Izgledaš kao "Čovek-slon".
Kako to misliš? Šta ne možeš da veruješ?
Hajde reci mi šta ne možeš da veruješ.
Šta bi mogao da kažeš da je približno zanimljivo,
a da zaslužuje pažnju ili ima neku vrednost? Dosta je bilo.
O, moj Bože!
Krispijane! Pomozi mi je da je podignem! Moramo da bežimo odavde!
Ejmi, nemoj! - Mama, spusti se dole! Skloni se od prozora!
Drejk!
O, moj Bože!
Obri, spusti se dole! - Dole, dole, dole!
Ostanite dole, ostanite dole! - Dole, dole!
Sklonite se od prozora! Dole!
Krispijane! Dovuci Drejka ovamo. Drejk! Ostani dole!
Neka neko učini nešto!
U redu je. U redu je.
Pogledaj me. Pogledaj me. Bićeš dobro, u redu?
Samo ostani dole. Moramo pozvati policiju.
Svi ćemo umreti! - Nemam signal. - Ni ja.
Nemam ni ja.
Da li iko ima signal? - Ne kapiram ovo,
danas sam imao signal. Mogao sam da koristim telefon danas!
Tata! Tata, mora da koriste ometač. - Šta? - Blokator mobilnog telefona.
Ilegalni su, ali možeš ih nabaviti preko interneta za 30 dolara.
Felikse, jebena barabo! - Zašto kažeš da sam baraba, čoveče?
Samo pokušavam da pomognem u situaciji. - Nije čudno
da si upao u ovakvo opasno sranje.
O, moj Bože! Umrećemo! O, moj Bože!
Krispijane! Zgrabićeš svog brata,
iznećeš ga iz ove sobe smesta! Kreći, kreći, kreći!
Ti ćeš da zgrabiš ovu stolicu. Izvuci sebe odavde!
Zaklanjaj lice i trči! Budi pogurena! Kreći!
Ejmi, kreći! - Zgrabi stolicu! Kreći!
Obri? Obri? - Obri, Obri.
Ne, ne mogu! Ne! - Ovde sam sa tobom! Biće u redu.
Hajde. Idemo. Spremna? - Kreći, kreći, kreći! - Hajde!
Moramo ovo da izvučemo, zar ne? - Da.
Neka je neko izvuče! - Izvucite je!
Ne, ne, ne. Nema sečenja, nema vađenja. Možeš li da nežno staviš ruke
na ranu malo? Tako je.
Diši! - Ne, ne, ne, ne. Nemoj to da radiš.
Nemoj. Stani! - Žao mi je. - Lekovi, dušo. Hajde! Trebaju mi lekovi!
Moja tašna. Neka mi neko doda tašnu. - Prestani da se pomeraš!
Drži ruke na rani, molim te! - Ne, nemoj!
Prestanite!
O, moj Bože. Šta nam se to dešava?
Šta se do đavola dešava? - Nemam pojma. - Tata, vidiš li nekoga?
Nikoga ne vidim. Ti? - Ne. - Moramo nešto da učinimo!
Neko treba da otrči po kola, ili pokuša da pozove pomoć! - Ne!
Ne smemo da izlazimo. - Mama, to je jedini način.
To je jedini način da se izvučemo iz ovoga. Ko najbrže trči?
Ko je to? - Ja. - Ja sam najbrži, ali imam ovu
jebenu strelu u leđima. - Kakve veze ima tvoje rame
sa nogama? Ja sam najbrži. - Ima jebenu strelu u leđima!
Prestani da vičeš na mene, Keli! - Otkud znaš da to ima veze
sa nogama, ako nikada nisi trčao, debeli kurtone? - Nisam više debeo.
Umukni!
Ja sam najbrža! Vi mi nikada ne odate priznanje za bilo šta!
Ne radi se o tome. Niko ne treba da trči.
Moramo svi da ostanemo unutra. - Ne verujete u mene!
Ne znamo koliko ljudi ima napolju. - Verujemo u tebe. Verujemo.
Mogu da pretrčim 5 km za 23 minuta. Ja ću to da uradim. - Ejmi, nemoj! Ne!
Ejmi, možeš ti to. Verujem u tebe, u redu?
Moraš da izađeš i odeš tamo odakle možeš da pozoveš telefonom pomoć.
Zi, pomozi mi da pomerim ovo. Pomozi mi da sklonim ovo sa puta.
Felikse!
Mogu ja ovo, tata. - Dole!
Otvorićemo vrata u poslednjem trenutku. Neće da očekuju
da ona istrči u punoj brzini.
Pomozite nam! Pomozite mi!
Ejmi! Pomozite mi! Dušo! Šta se desilo? Šta se desilo?
Ejmi!
O, moj Bože! Moja dušo!
O, Bože! O, Bože! Ne!
O, moj Bože!
Ne! Moj Bože!
Erin!
Šta to radiš?
Moramo da se postaramo da svi prozori i vrata budu zaključani.
Šta?
Dušo. Hej. Šta to radiš?
U nekim mestima, ako pustiš SMS policiji, dobiju je kao govornu poštu.
Ako imaš jednu crtu možeš da pošalješ SMS. Hajde! - Te stvari su beskorisne.
Nastaviću da pokušavam.
Drugi sprat je čist. Trebalo bi da smo bezbedniji
nego ovde dole. - Obri, dušo, hajde.
O, moj Bože, ne. - Vodim je gore. - Dobra ideja.
Drejk, treba da se pobrinemo za to rame.
U redu je. Ne osećam je više. - Da li si siguran?
Ne pipaj je. Ne pipaj je. - Svi ćemo se izvući iz ovoga.
Moramo da pokrijemo i zaključamo sve prozore.
Nikada ranije nisam video ovakav slučaj.
Ovo je jedinstvena situacija.
Ipak neko treba da izađe napolje i pozove pomoć.
Treba da ostanemo unutra, zaključamo sve, i čekamo da policija dođe.
Zapravo, treba da ispišemo na prozoru na gornjem spratu, SOS ili slično.
Da, to je dobra ideja. Izvući ću čaršav sa kreveta gore.
Skoro smo stigli. Hajde.
Ostani sa mnom. - Moram da vidim šta je sa decom.
Skloni se u stranu! Mrdaj!
O, moj Bože.
Mama.
Ne. Ne! Ne! Ne! O, Bože! Ne!
Ne! Obri! Ne!
TI SI SLEDEĆI
Moram da je vidim. Moram da je vidim! - Tata, tata. Ne. Ostani ovde dole.
Ostani ovde dole sa nama.
Zašto bi iko uradio ovo?
O, moj Bože!
Keli! - Nemoj, Drejk!
Drejk! - Keli!
Jebem ti!
Šta se desilo?
Upomoć! Neka mi neko pomogne!
Pomozite mi!
Možeš li da doneseš krpu? - Važi.
Možda i mi treba da pokušamo da trčimo. Mislim, Keli je uspela.
Barem da dođemo do auta.
Ja ću pokušati. Pokušaću. Vi ostanite ovde.
Ne, ne, ne. Stani. Poći ću sa tobom. Zi, drži ovo.
Ali morali bismo da ponesemo Drejka. A tata, on...
On ne može da trči. Ja ću otići po auto.
Ima da ih dovezem ispred ulaznih vrata.
Onda ti, Feliks i Zi iznesite Drejka i tatu.
Ima li to smisla?
Dušo, biću dobro. Mogu ja ovo.
Brzo ću.
Dušo?
Uzmi ovo.
Zdravo? Gospodine? Gospodine? Pustite me unutra!
Pustite me unutra! Šta koji kurac nije u redu sa tobom? Otvori vrata!
Otključaj vrata! Pusti me unutra!
Pretpostavljam da su ostali automobili napolju, ali...
Nikoga nisam video napolju.
Možda Keli... Možda je prošla pored njih. Mislim, to nam daje šansu.
Kako to misliš?
Idem opet napolje.
Ne, nećeš. - Hoću.
Hoću. Nisam nikoga video. Možda je gotovo.
Samo malo. Pa šta? Tek tako ćeš da ostaviš nas ostale ovde?
Jasno je da nam treba pomoć, čoveče. Treba nekoga da pozovemo da dođe.
Otići ću kod komšije. Čim budem na bezbednoj razdaljini,
pokušaću da pustim SMS i pozovem.
Vi ostanite ovde. Pazite jedni na druge.
Vratiću se. Brzo ću se vratiti.
Stani, Krispijane.
Nemoj da ideš. Ne šalim se.
Sve će biti u redu tamo napolju.
Samo ti ostani ovde. Čuvaj se.
Uskoro ću da se vratim, u redu? U redu?
Obećavaš?
Obećavam.
Vidimo se uskoro.
Neću da pogrešim ako kažem da je barem jedan od njih već unutra.
Misliš da je osoba koja je ubila moju ženu još u ovoj kući?
Tako bih pretpostavila, da.
Kako je on, Zi?
Čini se da je krvarenje stalo.
Odnesimo ga tamo, sakrijmo ga na bezbedno mesto.
Felikse, možeš li nam pomoći?
Na tri. Jedan, dva, tri.
Koja je najbolja soba da svi budemo u njoj?
Ne znam. Sve sobe imaju prozore, osim podruma.
Ne, podrum je loša ideja. Mogli bi da ispuste plin niz stepenice
i ubace šibicu. Treba da ostanemo unutra i zabarikadiramo prozore.
Sranje, kad smo već kod toga.
Svako od nas treba da nosi oružje.
Tvoj tata je kupio ovu kuću da je sredi?
Da. To je trebalo da bude njegov penzionerski projekat,
nešto na čemu će da radi, ali siguran sam da je dosad,
plaćao druge da rade na tome.
Slomićeš ovaj krevet. Star je oko 100 godina. - Izvini.
Tvoji roditelji izgledaju kul.
Za ljude sa novcem. Imaš sreće. - Valjda.
Ne, imaš. Ne znaš šta bi većina ljudi dala da ima roditelje poput tvojih.
Šta god da to znači.
Dođi ovamo.
Tvoja braća i sestra sutra stižu?
Da. Sutra je godišnjica braka mojih roditelja.
35 godina, možeš li da zamisliš? - Ne, ne mogu, stvarno.
Da li iko poznaje ovog tipa?
Teško je reći.
Siguran sam da je Krispijan dobro. Krispijan je čvrst momak.
Ne, nije, ali hvala. Nego hvala na pomoći.
Činilo se da znaš znanje. - Da, ne brini zbog toga.
Gde ti je tata?
Gde je razvodna kutija? - Ne znam. Mislim da je u podrumu.
Zašto ne odeš da je potražiš tamo? Ja ću gore da pokušam da nađem tatu.
Tata! - Felikse!
Jedan od njih je bio u spavaćoj sobi.
Posmatrali su nas danima. Dok smo spavali.
Ovo nije bio nasumičan napad, Felikse. - Tata, ne brini - Da. - Smiri se.
Kapirate šta hoću da kažem. Naša porodica im je bila meta.
Stvarno? Morao si to da uradiš tačno preda mnom?
Nešto hoćeš da kažeš? - Da, znaš šta?
Nema veze.
Jesi li dobro? - Aha. Samo...
Samo treba da se operem.
Stani! Stani!
Probudio sam se tamo unutra.
Da. Onesvestio si se. Stavili smo te tamo da te sakrijemo.
Hvala.
Nema na čemu.
Gde je Keli?
Ne znam.
Da li ste dobro? Šta se dešava? Čuli smo buku, pa smo ostali gore.
Šta se desilo?
Jedan od njih je ušao i napao nas. Ubola sam ga i pobegao je. Hajde.
Ubola si ga? - Aha.
Misliš li da si ga možda ubila? - Ne, istrčao je kroz vrata.
Da li je ikoga bilo gore? - Nikoga nismo pronašli.
Ko god da je bio tamo mogao je da izađe kroz prozor.
Da li ti je tata dobro? - Aha. Samo treba da se odmara.
Šta misliš koliko ih ima?
Mora da ih je barem još dvojica.
Možda su otišli. Možda si ih uplašila.
Dođi ovamo. Ne računajmo ne to. Hajde.
Neki alat je ostao u podrumu koji bismo mogli da iskoristimo.
Hajdemo tamo dole.
Uzmite bilo šta oštro ili teško što može da bude dobro oružje,
ali morate to uraditi brzo. Moramo da budemo gore.
Da, hajde... Hajde da pregledamo tatin alat.
Mogli bismo mnoge stvari da iskoristimo. Hajde.
Zi, možeš li da uzmeš ovo?
To će biti dovoljno za početak.
Idemo. I nemojte da se zadržite predugo!
Drejk ne mora da je vidi ovakvu.
Zi, da ti pokažem nešto na brzinu?
Samo treba da se postaraš da ekser prođe do dole.
Vidiš to?
Zakucaj, recimo, 4 ili 5 na ovoj?
Napravićemo koliko god možemo. - Dobro.
Mogu li nešto da te pitam?
Kako si naučila sve ovo?
Imala sam uvrnuto detinjstvo. Odrasla sam u kompleksu za preživljavanje.
To još nisam čak ni Krispijanu rekla. - Dobar odgovor.
Pretpostavljam da kada sam se rodila, tata je postao nekako paranoičan.
Bio je ubeđen da će svet istrošiti resurse za nekoliko godina.
Našao je mnogo ljudi koji su se složili sa njim,
i svi smo se preselili u Autbek.
U suštini, ako čak i tamo bude prenaseljeno,
hteo je da budem sposobna da se brinem o sebi.
Sa 15 god. preselila sam se sa mamom u SAD,
ali mnogo toga sam naučila pre preseljenja.
To je ludo.
Našao sam neke stvari.
Niko ne zna gde je Krispijan?
Ne, on... Istrčao je napolje nakon što je Keli istrčala.
Moram da idem da ih potražim.
Barem moram da pokušam. Ne mogu da ostavim Keli tamo.
Kako to misliš? Drejk, Keli je mrtva.
Šta? - Keli je mrtva. Nisi to znao?
O, Bože. Žao mi je.
Nisam želeo da ti ovako saopštim, ali poginula je.
Njeno telo je tamo gore na podu.
Drejk, žao mi je. Ja... - Umukni! Felikse!
Znam da ti je bilo stalo do nje. - Umukni! Umukni! Prestani sa pričom!
Žao mi je.
Da li bi već jednom umro? I ovako mi je dovoljno teško.
Završila si tu?
Kul. Znaš, možda nije loša ideja da napravimo barem još jednu.
Idem gore da vidim kako im je tata.
A kada se momci vrate, neka nađu neki konopac ili slično.
Mogu ja to da uradim. Mogu da pođem.
Hoćeš li da pođeš sa mnom? Možemo da idemo zajedno.
Ne, u redu je. Odradiću još jednu dasku.
Dobro. Čuvaj se.
Jebem ti!
Kopile! Jebem ti!
Ne smeta ti da proveriš to?
Verujem da te zato plaćam.
Hvala.
Kakva jebena katastrofa.
U redu je, dušo. Biće uskoro gotovo.
Nisam raspoložen sada, Zi.
Hajde. Učiniću da to bude brzo.
Hoću da me jebeš na ovom krevetu, pored tvoje mrtve mame.
Šta? Zašto bi uopšte rekla tako nešto?
Nikada nećeš da radiš ništa zanimljivo.
Ne mislim da ti je kritika na mestu. - Onda me jebi pored tvoje mrtve mame.
Ovaj razgovor je završen.
Jebem ti.
Stani! Nemoj to da radiš! Ne želiš da ostaviš svoju DNK ovde, čoveče.
Počistiću to kasnije. Kao i ostatak ovog jebenog nereda.
Pardon? Kažeš to kao da sam ja kriv za to.
Slušaj. Da bude kristalno jasno. Morao sam da ubijem rođenog brata
jer vas razbija neka devojka!
Morao sam da izbodem brata, nekoliko puta.
To je trebalo vi da uradite. Niste nešto ovde unutra doprineli,
mogli ste da ostanete napolju sa svojim jebenim samostrelima.
Hoćeš da pričamo o braći? Ono je moj brat, tamo leži mrtav.
I za razliku od tebe, ja sam voleo svog brata.
Vidi. Žao mi je. Nisam to znao.
Znao sam da ste zajedno služili vojsku. Međutim nisam znao da ste rod.
Čoveče, ona ga je stvarno dobro sjebala, a?
Pokušavam da uzmem u obzir razloge zašto da te ne ubijem!
Ja ću... Platiću ti više. - O čemu pričaš?
Ubiješ li me, nećeš ništa dobiti.
Izvedeš li ovo, daću ti 400.000 dolara.
Važi? Trebalo je da ti dam 200.000 dolara, zar ne?
Ali ti treba da uzmeš i bratov deo. Jedino je tako fer.
Plus, isplatiću i dodatnih 100.000 dolara. Za svakoga.
Ako uspemo ovo da okončamo. Važi? To je pola miliona za tebe.
I 300.000 za tebe. Smatram da...
Neću... Neću moći da vas isplatim dok mi ne legne nasledstvo,
ali hoće uskoro. Samo treba ovo da okončamo!
Došli smo čak dovde, čoveče.
Bolje bi bilo vama dvojici da dobijete dovoljno novca da nas isplatite!
Zar bih ovo radio da neću dobiti?
Ja ću.
PORUKA ZA POZIV U POMOĆ PRIMLJENA
Ustaj! Za njom! Za njom!
Panduri možda sada dolaze, s obzirom na informacije.
Šta ako nalete na nju dok trči niz put?
Da li si uopšte pomislio na to? - Treba da se smiriš.
Nemoj da mi govoriš da se smirim, Tome.
Cela ova situacija je van kontrole.
Čak ni ne znamo šta se dešava. - Povređena je. Nije brža od nas.
Samo se vi držite puta. Ne vidite li je, vratite se ovde.
Kuda ćeš ti? - Nazad u kuću da vidim kako je Kreg,
i da se osiguram da se ne vrati. - Stani, daj nam samostrel.
Imaš mačetu. Mi nemamo nikakvo oružje.
Zašto tu stojiš? Daj mi je!
Znaš li kako da ga koristiš? - Da, znam kako da ga koristim.
Povučem okidač, izlete strele, zar ne?
Dve strele. Dva hica. Vidiš li je, neka ne budu uzaludni.
Naravno.
Sranje.
Šta koji kurac? Pogodio sam je, zar ne? Ulazi.
Daj mi samostrel. Hajde!
Dobro. Odmah sam iza tebe. - Dobro.
Prokletstvo.
Jebem ti!
To čak nije ni toplo, glupa kučko.
Felikse?
Ćao. Felikse, da li je sve tamo odrađeno, ili šta?
Video sam da mi se signal vratio. Da li je gotovo?
Znam da si ljut jer ti nisam pomagao. Samo...
Nisam to mogao, čoveče. Ja... Rekao sam ti da se to može desiti.
Video sam mamu, i krv, a ti znaš da sam pacifista.
Ne mogu... Ne mogu da izađem na kraj sa nasiljem.
Daj bre. Čujem kako dišeš u slušalicu.
Felikse?
Ovamo napolju je ledeno. Dolazim unutra.
Felikse?
Erin, dobro si!
Gde je Feliks?
Zabila sam mu blender u glavu i ubila ga.
Dobro.
Ne mogu da verujem da si bio upetljan u ovo.
Daj bre, dušo. Znaš koliko smo švorc, zar ne?
Naredio bi da me ubiju. - Ne! To nije trebalo da se desi.
Čak i da nisi hteo da me ubiješ, mora da si znao da sam mogla da umrem.
Ne!
Trebalo je da budeš svedok.
Osoba sa čistim dosijeom,
koja bi mogla da potvrdi da su našu porodicu i komšije
ubili nepoznati manijaci. To je bio, zapravo, veoma važan deo
mog plana, da budeš nepovređena.
Bio nam je potreban neko bez motiva da vidi šta se ovde desilo.
Neko drugi osim Zi, očito.
Gde je Zi?
I nju sam takođe ubila.
U potpunosti razumem.
Slušaj.
Žao mi je što su stvari izmakle kontroli,
ali, kako smo mogli da znamo
da si ti stvarno dobra u ubijanju ljudi?
Što je zapravo nekako uvrnuto, uzgred.
Da si normalno reagovala,
moji roditelji, brat i sestra bi bili ubijeni a ti nepovređena,
i bili bismo bogati.
Bili bismo na putu, recimo, odmor u Parizu.
Možda veridba?
Dobro. Dobro.
U svemu ovome ima i svetla strana, s obzirom na sve.
Sada sam jedini naslednik porodičnog bogatstva.
Pričamo o milionima, dušo. Ti. Ja. Mi.
Vidi.
Nezavisno od naše trenutne situacije,
i bez obzira na to kroz šta sad prolazimo,
bilo bi ludo da to odbacimo.
Mislim, pogledaj šta bi sve bilo bačeno u vodu.
Shvatam da će možda malo da potraje dok ti sve ovo ne nadoknadim.
Ali u međuvremenu, razmislimo logično o ovome.
Znam da imaš studentske kredite.
Šta kažeš da 500.000 dolara usmerimo na rešavanje tog problema?
Mogla bi da daš otkaz kao barmen, da pohađaš redovno studije.
Znaš da mrziš taj posao.
Mogla bi da imaš 500.000 dolara u roku od mesec dana.
Ili, ja idem u zatvor
a ti ne dobiješ ništa.
Volim te.
Obećao sam da ću da se vratim, zar ne?
Evo me.
Zašto? - Zašto da ne koji kurac?
Jebem ti.
Treba nam odmah Hitna pomoć i pojačanje u "Edelvajs Drajvu" broj 5.
Ne! Nemoj!
TI SI SLEDEĆI