DJANGO DEZLĂNȚUIT
RETAIL SUBTITLE Driv3r @ Titrări.ro
Cu doi ani înainte de Războiul Civil
undeva în Texas
Cine se împleticește acolo, pe întuneric?!
Spuneți ce vreți sau pregătiți-vă să vă ard în aripioară!
Calm, domnilor. Nu vă vreau răul.
Sunt doar un călător ostenit.
Ho, băiete!
O seară răcoroasă bună, dlor.
Caut niște negustori de sclavi cunoscuți sub numele de frații Speck.
Voi sunteți oare?
- Cine vrea să știe? - Ei bine, eu.
Eu sunt dr. King Schultz. Ăsta e calul meu, Fritz.
- Ce fel de doctor? - Dentist.
Voi sunteți frații Speck?
Și ați cumpărat sclavii ăia la licitația din Greenville?
- Și ce? - Doresc să conversez cu voi.
Vorbește engleză.
Îmi cer scuze.
Iertare. E a doua limbă.
În inventarul vostru, mi s-a dat de înțeles,
există un specimen pe care doresc să-l achiziționez.
Bună, amărâților!
Există vreunul printre voi care a fost rezident
pe plantația Carrucan?
Eu sunt de pe plantația Carrucan.
Cine a spus asta?
Cum te numești?
Django.
Atunci ești exact cel pe care-l caut.
Știi care sunt frații Brittle?
Care?
Big John.
Ellis.
Roger.
Uneori i se spune Micul Raj.
Erau supraveghetori pe plantația Carrucan.
Nu mai sunt.
Spune-mi... Dacă i-ai vedea pe oricare dintre acești oameni,
- i-ai recunoaște? - Hei.
- Nu mai vorbi așa cu el. - Cum?
Așa.
Prietene, încerc doar să determin...
Vorbește engleză, fir-ar să fie!
Calmați-vă.
Sunt doar un client care încearcă să facă o tranzacție.
Nu-mi pasă. Nu vând. Acum pleacă.
Nu fi ridicol. Firește că-s de vânzare.
Mișcă-te.
Prietene, te-a luat valul cu gestul tău dramatic
sau îndrepți arma spre mine cu intenții letale?
Ultima șansă, ferchezuitule.
Prea bine.
Îmi pare rău că ți-am împușcat animalul, dar nu voiam să faci ceva necugetat
înainte să-ți vii în fire.
Ticălos blestemat!
L-ai împușcat pe Roscoe!
Ei bine...
Și l-ai omorât pe Ace!
L-am împușcat pe fratele tău doar când m-a amenințat.
Și cred că am...
Unu, doi, trei, patru.
...cinci martori care pot atesta asta.
- Picioru-i rupt! - Fără îndoială.
Dacă ți-ai limita văicăreala,
aș vrea să termin interogarea tânărului Django.
Fir-ar al dracului!
După cum spuneam,
dacă i-ai vedea din nou pe frații Brittle, i-ai recunoaște?
Da.
American vândut!
Așadar, dle Speck...
Dle Speck, cât, pentru tânărul Django?
Urâtă treabă fierul ăla...
Poți să ții asta un moment?
Mulțumesc.
Django, suie-te pe calul ăla.
Și, în locul tău,
aș lua haina aia de iarnă pe care răposatul Speck a lăsat-o în urmă.
Cioară! Să nu te atingi de haina fratelui meu!
Fir-ar să fie!
100, 10...
...20...
...și 5...
...pentru tânărul Django.
Și cum lui n-o să-i mai trebuiască,
aș vrea să cumpăr mârțoaga fratelui tău.
Și, dle Speck...
Mă tem că voi avea nevoie de un act de vânzare. Ai așa ceva?
Du-te dracului, dentistule!
Bănuiam eu.
Nicio grijă. Am venit pregătit.
Mulțumesc.
Ăsta va servi numai bine ca act de vânzare.
Iar voi, amărâților...
După cum văd eu,
când vine vorba despre ce e de făcut în continuare,
voi, domnilor, aveți două opțiuni.
Unu:
după ce plec, ați putea să ridicați animalul de pe fratele Speck rămas
și să-l duceți în cel mai apropiat oraș.
Care ar fi la cel puțin 37 de mile înapoi, de unde ați venit.
Sau doi:
ați putea să vă scoateți lanțurile,
să luați pușca aia,
să-i trageți un glonț în cap, să-i îngropați adânc pe amândoi
și să vă îndreptați spre o zonă mai luminată din această țară.
E alegerea voastră.
Și dacă, întâmplător, există pasionați de astronomie printre voi,
Steaua Nordului e aceea.
Pa, pa!
Stați un pic, băieți. Hai să vorbim despre asta.
Trebuie să fiți rezonabili într-o situație ca asta.
Nu sunt un tip rău. Îmi fac doar datoria.
Blueberry, nu ți-am dat eu ultimul meu măr?
Uite, băieți.
Duceți-mă la doctor în El Paso și vă dau libertatea.
Nu. Nu, vă rog.
Bun acum.
Aș vrea să iei două din astea diseară
și de dimineață...
E un negru pe cal.
La ce se holbează toată lumea?
N-au mai văzut negru călare.
Bună dimineața, hangiu!
Două beri pentru doi călători osteniți.
E încă devreme. Deschidem abia peste o oră.
Și-atunci o să servim micul dejun.
Ce naiba crezi că faci, băiete?
Scoate cioara aia de-aici!
Ajutor! Ajutor!
Hangiu!
Nu uita, cheamă șeriful, nu șeriful federal.
Șerife! Ajutor!
Păcat.
Acum trebuie să facem singuri pe barmanul.
Stai jos, băiete.
Ce fel de dentist ești?
În ciuda trăsurii, n-am mai practicat stomatologia de cinci ani.
Dar în ziua de azi, practic o profesie nouă.
Vânător de recompense.
Știi ce e un vânător de recompense?
Nu.
Ei bine...
Așa cum negustorii de sclavi vând vieți umane pe bani,
vânătorul de recompense vinde cadavre.
Pălăria.
Noroc!
Statul pune o recompensă pe capul unui om.
Eu îi iau urma, îl găsesc, îl omor.
După ce-l omor, transport cadavrul la autorități,
și uneori e mai ușor de zis decât de făcut,
arăt cadavrul autorităților, dovedind că da, chiar l-am omorât,
moment în care autoritățile îmi dau recompensa.
Așa că, precum sclavia, e o afacere cu carne pentru bani.
Ce e aia recompensă?
E ca o răsplată.
Omori oameni? Și ei te răsplătesc?
Anumiți oameni, da.
Oameni răi?
Cu cât sunt mai răi, cu atât răsplata e mai mare.
Ceea ce mă aduce la tine.
Și trebuie să recunosc că sunt un pic încurcat în privința ta.
Pe de o parte, disprețuiesc sclavia.
Pe de alta, am nevoie de ajutorul tău.
Și dacă nu ești în măsură să refuzi, cu atât mai bine.
Așa că, deocamdată, am să folosesc inepția asta de sclavie în avantajul meu.
Cu toate astea, acum că am spus asta,
mă simt vinovat.
Așa că aș vrea ca noi doi să facem o învoială.
Îi caut pe frații Brittle.
Cu toate astea, în acest scop, am un mic dezavantaj,
deoarece nu știu cum arată.
Dar tu știi. Nu-i așa?
Știu cum arată, da.
Bine.
Uite învoiala.
Vii cu mine până îi găsim.
Unde mergem?
Am auzit că cel puțin doi dintre ei
sunt supraveghetori în Gatlinburg, dar nu știu unde.
Asta înseamnă că o să vizităm toate plantațiile din Gatlinburg până-i găsim.
Și când îi găsim,
tu mi-i arăți și eu îi omor.
Dacă faci asta,
sunt de acord să-ți dau libertatea și 25 de dolari de frate Brittle.
Asta înseamnă 75 de dolari.
Și parcă chemat, uite-l și pe șerif.
Bun, băieți, distracția s-a terminat.
Afară!
Calmați-vă, oameni buni.
Vedeți-vă de treaba voastră.
Caraghioșii ăștia o să plece în curând.
Acum, de ce vreți să veniți în orașul meu și să faceți necazuri?
Și să-i speriați pe oamenii ăștia cumsecade.
Nu aveți nimic mai bun de făcut
decât să veniți în orașul lui Bill Sharp
să vă arătați fundul?
Ce i-ai făcut șerifului nostru?
Acum poți chema șeriful federal.
Șerife federal! Șerife federal!
- Așteptăm înăuntru? - Nu putem pleca?
După tine.
Mutați trăsura aia vizavi de bar.
Vreau șase oameni, șase puști în spatele ei.
Vreau doi oameni, două puști pe acoperișul ăsta
și alți doi pe ăla.
Toate țevile ațintite asupra ușii din față.
Să-l ia cineva pe bietul Bill din drum.
Tu, ăla din bar!
Avem o sută de puști îndreptate spre toate ieșirile din clădire.
Ai o șansă să scapi cu viață de-aici.
Tu și negrul tău ieșiți imediat cu mâinile deasupra capului. Acum!
Șerifului federal am plăcerea să mă adresez?
Da.
Sunt șeriful federal Gill Tatum.
Minunat, șerife.
Am lăsat toate armele
și, exact cum m-ai instruit,
sunt gata să ies afară
cu mâinile ridicate deasupra capului.
Sper că în calitate de reprezentant
al sistemului de justiție al Statelor Unite ale Americii,
n-o să fiu împușcat în stradă
de tine sau vreunul din ofițerii tăi,
înainte să apar în curtea de judecată.
Cum i-ai făcut tu șerifului nostru?
L-ai împușcat în stradă ca pe un câine!
Da, exact asta vreau să spun!
Am cuvântul tău de om al legii
că n-o să mă împuști în stradă ca pe un câine?
Oricât de mult ne-ar plăcea tuturor să vedem așa ceva,
nimeni n-o să trișeze călăul în orașul meu!
Mi se pare corect, șerife. Venim.
Sunt cam încordați acolo.
Nu face mișcări bruște și lasă-mă pe mine să vorbesc.
Veniți.
- Sunteți neînarmați? - Da.
Șerife Tatum, pot să mă adresez ție și ajutoarelor tale
și întregului oraș Daughtrey
vizavi de incidentul care a avut loc?
Spune.
Numele meu e dr. King Schultz.
Ca și tine, șerife, sunt angajat al Curții.
Cel mort în țărână,
pe care cetățenii din Daughtrey l-au ales ca șerif,
știut sub numele de Bill Sharp,
e, de fapt, un nelegiuit pe nume Willard Peck,
pe capul căruia s-a pus o recompensă de 200 de dolari,
mort sau viu.
Ei drăcie!
Sunt conștient că asta e, probabil, o veste tulburătoare.
Dar sunt dispus să pariez
că omul ăsta a fost ales șerif cândva în ultimii doi ani?
- Da. - Știu asta pentru că acum trei ani
fura vite de la compania B.C. Corrigan Cattle
din Lubbock, Texas.
Ăsta e un mandat
emis de judecătorul Curții Mobile, Henry Allen Laudermilk
din Austin, Texas.
Ești încurajat să-i telegrafiezi.
O să confirme cine sunt
și cine era dragul vostru răposat șerif.
Cu alte cuvinte, șerife,
îmi datorezi 200 de dolari.
Fir-aș al naibii!
Și după ce treaba asta cu Brittle o să se termine,
o să fii un om liber
cu un cal și 75 de dolari în buzunar.
Care e planul după asta?
Să-mi găsesc soția...
...să-i cumpăr libertatea.
Django...
Nu știam că ești om însurat.
Majoritatea sclavilor cred în căsătorie?
Eu și soția mea, da.
Bătrânul Carrucan nu credea. De-asta am fugit.
Django...
Django... Django...
Ai curaj, Django.
Băiatul are curaj.
N-am trebuință pentru un negru cu curaj.
Vreau să-i arzi un "F" de la fugar, chiar aici pe obraz.
Și fetei.
Și vreau să-i duci la licitația din Greenville
și să-i vinzi.
Pe amândoi.
Separat.
Și pe ăsta...
...o să-l vinzi ieftin.
Păi în Greenville...
...ar trebui să existe o registratură.
Știi când a fost vândută.
Știi de unde a venit.
Și-i știi numele.
Care e numele ei?
Broomhilda.
Cum?
Broomhilda.
Broomhilda?
Proprietarii erau germani?
Da, de unde știi?
Nu s-a născut la Carrucan. A fost crescută de o stăpână nemțoaică,
Von Shaft.
Știe puțină germană.
- Soția ta? - Când era mică,
a învățat-o stăpâna ei, ca să aibă cu cine vorbi în germană.
Stai să mă lămuresc.
Soția ta sclavă vorbește germană și o cheamă Broomhilda Von Shaft?
Da.
Mi se spune Hildi.
UNIFORME PENTRU SERVITORI NEGRI
Când o să intrăm pe plantațiile astea,
o să jucăm teatru.
O să joci un personaj.
Nu?
În timpul ăsta, nu ai voie să ieși din pielea personajului.
Înțelegi?
Da. Nu ies din pielea personajului.
Și personajul tău e acela al valetului.
Ce-i ăsta?
E un cuvânt mai elegant pentru servitor.
Valet?
Și acum, Django, îți poți alege costumul pentru personajul tău.
Mă lași să-mi aleg singur hainele?
Bineînțeles.
E împotriva legii ca negrii să călărească pe teritoriul ăsta.
Ăsta e valetul meu. Nu merge pe jos.
Am spus negri călare...
Îl cheamă Django. E om liber.
Poate călări orice îi place.
Nu pe proprietatea mea. Nu în preajma negrilor mei.
Dragul meu domn,
poate am pășit cu bocancul stâng.
Permite-mi o lămurire.
Numele meu e dr. King Schultz, acesta e valetul meu, Django.
Și ăștia sunt caii noștri, Tony și Fritz.
Dl Bennett?
Mi s-a dat de înțeles că sunteți un gentilom și om de afaceri.
Pentru aceste atribute am venit călare din Texas până în Tennessee
ca să conversăm cu dvs.
Doresc să cumpăr una din negresele dvs.
Tu și sclavul tău ați venit călare din Texas
ca să cumpărați o negresă de-a mea?
Așa, neanunțat?
Mă tem că da.
Și dacă ți-aș spune că nu te plac?
Nici pe negrul tău ferchezuit?
Și nu ți-aș vinde nimic.
Ce ai de zis de asta?
Dle Bennett,
dacă ești omul de afaceri care mi s-a dat de înțeles că ești,
am 5.000 de lucruri de spus care te-ar putea face să te răzgândești.
Hai înăuntru să bei ceva rece!
Poate în timp ce discutăm afaceri,
ai putea oferi una dintre creaturile tale negre minunate
să-l escorteze pe Django pe pământurile tale splendide.
Cum să nu!
- Betina. - Da, dle Big Daddy?
Cum ziceai că-l cheamă pe sclavul tău?
- Django. - Django.
Betine, scumpete, îl poți lua pe Django
să-l duci pe proprietate și să-i arăți toate lucrurile drăguțe?
- Cum dorești, Big Daddy. - Dle Bennett,
trebuie să-ți reamintesc că Django e om liber.
Nu poate fi tratat ca un sclav.
În limitele bunului simț, trebuie tratat ca o extensie a mea.
S-a înțeles, Schultz.
- Betina, scumpete... - Da, dle?
Django nu e sclav. Django e om liber, ai înțeles?
Nu-l poți trata ca pe ceilalți negri de pe-aici
pentru că nu e ca ei. E clar?
Vrei să-l tratez ca pe albi?
Nu.
Nu asta am spus.
Atunci nu știu ce vrei, Big Daddy.
Da, văd asta.
Cum îl cheamă pe țărănușul ăla din oraș care lucrează cu sticla?
Mama lui lucrează la depozitul de cherestea.
- Te referi la Jerry. - Ăsta e numele băiatului. Jerry!
- Îl știi pe Jerry, nu, scumpete? - Da, Big Daddy.
Asta e atunci. Tratează-l cum l-ai trata pe Jerry.
Casa de la care am plecat e Casa Mare.
Big Daddy îi spune așa pentru că e mare.
Acolo e cămara.
Acolo-și atârnă Big Daddy toată carnea moartă.
Bietele veverițe...
Tu ce faci pentru stăpânul tău?
Nu l-ai auzit că nu mi-s sclav?
- Chiar ești liber? - Da, mi-s liber.
Adică vrei să te îmbraci așa?
- Betina, trebuie să te întreb ceva. - Ce vrei?
Caut trei bărbați albi. Trei frați. Supraveghetori.
- Pe nume Brittle. Îi știi? - Brittle?
Da, Brittle. John Brittle, Ellis Brittle, Roger Brittle, uneori zis și Micul Raj.
Nu-i știu.
Se poate să folosească alt nume.
Trebuie să fi fost pe plantație de anul trecut.
Te referi la Shafferi?
Poate. Trei frați?
Sunt aici?
Poți să-mi arăți unu?
Ei bine, unu e acolo pe câmp.
Bătrânul Carrucan n-o să aprecieze asta.
Lucrează în casă, John. Dacă-i distrugi pielea,
o distrugi și pe ea. N-o să mai valoreze nimic.
Biblia voastră spune...
Ți-am spus că eu am pus-o s-o facă.
- Ești gata? - N-a vrut să fugă cu mine.
Dacă merită cineva biciuit, eu sunt ăla, John.
Sunt aici de multă vreme. Mă știi de mult.
Știi că stăpânul Carrucan n-o să aprecieze asta. E slujitoare în casă.
Te rog, dle. Nu asta vrei?
Să te amuz? Te rog, John.
Sunt în genunchi, John.
Îmi place cum implori, băiete.
Pe el îl căutai?
Da.
Unde-s ceilalți doi?
Lângă grajd, o pedepsesc pe micuța Jody că a spart ouă.
O biciuiesc pe micuța Jody?
Îndreaptă-mă în direcția aia.
Te duci la copacul ăla și o ții înainte.
Cheamă-l pe albul cu care am venit.
- Hai odată! - Nu, nu, te rog!
Hai, fetițo! Hai!
Hai să te leg.
Și Domnul a spus: "Groază..."
"...și frică de voi să aibă toate fiarele pământului".
Dă-mi mâna aia!
Bine, e gata!
Și după asta, o să vedem dacă o să mai spargi ouă.
John Brittle!
Îți amintești de mine?
Îmi place cum mori, băiete.
Fir-ar al naibii de ticălos!
Amuză-mă!
Vreți să vedeți ceva?
Nu!
Cine erau?
Ăla e Big John
și ăla, Micul Raj.
Unde e Ellis?
E ăla care o taie pe câmp.
- Ești sigur că e el? - Da.
- Convins? - Nu știu.
- Nu știi dacă ești convins? - Nu știu ce înseamnă "convins".
- Că ești sigur. - Da.
- Da, ce? - Da, sunt sigur că e Ellis Brittle.
Și-s convins că e mort.
Django!
Toată lumea să se calmeze. Nu vrem răul nimănui.
Cine sunteți, caraghioșilor?
Sunt dr. King Schultz, reprezentant legal
al sistemului de justiție penală al Statelor Unite ale Americii.
Cel din stânga mea e Django Freeman. E adjunctul meu.
În buzunar e un mandat
semnat de judecătorul Henry Allen Laudermilk din Austin, Texas
pentru arestarea și prinderea, morți sau vii,
a lui John Brittle, Roger Brittle și Ellis Brittle.
Își ziceau Shaffer.
Îi știți ca Shaffer, dar numele adevărat al măcelarului era Brittle.
Ăștia sunt oameni căutați. Legea îi caută pentru crimă.
Acum reiterez:
Mandatul spune: "Morți sau vii",
așa că atunci când eu și dl Freeman i-am executat pe oamenii ăștia,
operam în limite legale.
Îmi dau seama că spiritele s-au încins,
dar trebuie să vă avertizez
că pedeapsa pentru aplicarea de forță letală împotriva unui ofițer al Curții
care-și face datoria
e spânzurătoarea până la moarte.
Acum, pot să scot mandatul din buzunar ca să-l examinezi?
Dă-mi-l.
Mulțumit?
Mi-l dai înapoi, te rog?
Pleacă de pe pământul meu.
Rapid.
Încarcă leșurile cât poți de repede și hai să plecăm de aici.
Da, ticăloșii ăia sunt.
Haideți odată!
Venim după tine, cioară!
Dacă nu încep să tragă ei întâi,
nu-i împușcă nimeni.
E mult prea simplu pentru caraghioșii ăștia.
O să-l batem de-l uscăm pe iubitorul ăla de negri.
Și-am să-l dezbrac și castrez personal pe maimuțoiul ăla.
Fir-ar al naibii!
Nu văd nimic prin asta.
Suntem gata sau nu?
Stai, mă lupt cu găurile.
La naiba! Doar ce-am făcut mai rău.
- Cine a făcut porcăria asta? - Soția lui Willard.
Faceți-vă singuri măștile!
Uitați, nimeni nu spune că nu apreciază ce-a făcut Jenny.
Dacă nu trebuia decât să fac o gaură într-un sac, o făceam mai bine!
Dar tu, Robert? Poți să vezi?
Nu prea bine.
Dacă nu-mi mișc capul, te văd pe tine destul de bine, oarecum.
Dar călare, sacul se mișcă și nu mai văd nimic.
La naiba!
Doar ce l-am stricat mai tare.
A adus cineva un sac în plus?
Nu, nimeni n-a adus un sac în plus!
- Întrebam doar. - Trebuie să le purtăm cât călărim?
Ei, drăcie! Dacă nu le purtați călare,
- ...care mai e scopul? - Da' nu văd cu porcăria asta!
Nu pot respira și nici călări!
Dă-o-n mă-sa! Mă duc acasă!
M-am uitat la soția mea muncind toată ziua
să vă facă de saci, ingraților!
Și n-aud decât critică după critică!
De acum înainte, să nu-mi mai cereți nimic!
Uitați. Hai să nu uităm de ce suntem aici.
Avem o cioară ucigașă pe deal! Și trebuie să-l dăm drept exemplu!
Bine, nu mai înțeleg. Ne punem sacii sau nu?
Cred că suntem toți de acord că sacii au fost o idee bună.
Dar, și nu arăt cu degetul, puteau fi făcuți mai bine.
Ce-ar fi s-o facem fără saci de data asta,
dar data viitoare îi facem cum trebuie și mergem echipați complet.
- Îmi place ideea asta. - Ai votul meu, Robert.
Stați un pic!
N-am spus fără saci.
Dar nimeni nu vede.
- Și? - Ar fi frumos să vedem.
Fir-ar să fie! Ăsta e un raid! Nici eu nu văd, nici voi nu vedeți!
Și ce? Calul trebuie să vadă și-atât! Ăsta e un raid!
Ticăloșii naibii!
Nu văd nimic!
Uitați-l! Scoateți negrul ăla de sub trăsură!
Și scoateți-l pe iubitorul ăla de negri din trăsură!
- Negru' nu-i aici, Big Daddy! - Ce?!
- Ne-au păcălit! - Unde sunt atunci?
La fix.
Uite-i cum fug.
Da, lașii fac asta.
Fir-ar să fie!
Ai vrea tu?
Nu văd nimic prin ăsta!
- Scapă. - Îl văd.
Big Daddy scapă.
Îl văd.
L-am nimerit.
Puștiul are talent înnăscut.
De unde știi că primii stăpâni ai Broomhildei au fost germani?
Broomhilda e nume german.
Dacă ei i-au dat numele, e logic că-s germani.
Sunt multe fete Broomhilda de unde ești tu?
Broomhilda e numele unui personaj
din cea mai populară legendă germană.
Există o poveste despre Broomhilda?
Da.
O știi?
Toți nemții o știu.
Ai vrea să ți-o spun?
Broomhilda era o prințesă.
Era fiica lui Wotan, zeul tuturor zeilor.
În fine, tatăl ei era foarte mâniat pe ea.
Ce-a făcut?
Nu-mi amintesc exact.
Nu l-a ascultat cumva.
Așa că el a suit-o pe vârful unui munte.
Broomhilda e pe un munte?
E o legendă germană. O să fie mereu un munte pe undeva.
Și a pus un dragon care scuipa foc acolo, ca să păzească muntele.
Și a înconjurat-o cu un cerc de foc.
Și acolo, Broomhilda va rămâne.
Dacă nu se ridică un erou destul de curajos să o salveze.
Și se ridică vreun flăcău?
Da, Django, se ridică.
Un flăcău pe nume Siegfried.
Și o salvează?
În mod spectaculos chiar.
Se suie pe munte pentru că nu se teme de el.
Ucide dragonul pentru că nu se teme de el.
Și trece prin focurile iadului
pentru că Broomhilda merită.
Știu ce simte.
Cred că încep să-mi dau seama de asta.
Acum uite, Django,
nu mă îndoiesc că într-o zi o să-ți salvezi iubita,
dar nu te pot lăsa să te duci la Greenville cu conștiința curată.
Un oraș din Mississippi cu licitații de sclavi nu e locul potrivit pentru tine.
Liber sau nu, e prea periculos.
Dar hai să te întreb ceva.
Îți place vânătoarea de recompense?
Să omori albi și să fii plătit pentru asta?
Ce să nu-ți placă?
Trebuie să recunosc că suntem o echipă bună.
Am crezut că ești supărat că i-am omorât pe Big John și Micul Raj.
Da, în cazul ăla ai fost cam zelos, dar, în mod normal, ăsta e un lucru bun.
Facem parteneriat pe timp de iarnă?
Cum adică "parteneriat"?
Lucrezi cu mine iarna până se topește zăpada
și-ți dau o treime din recompense.
Facem niște bani la iarnă, și când se topește zăpada,
eu te duc la Greenville
și aflăm unde ți-au trimis soția.
Ce-ți pasă ce se întâmplă cu mine?
Ce-ți pasă dacă-mi găsesc soția?
Sincer...
...n-am mai dat nimănui libertatea până acum.
Și acum că am făcut-o, mă simt ușor responsabil pentru tine.
În plus, când un neamț întâlnește un Siegfried adevărat, e mare lucru.
Ca german, sunt obligat să te ajut
s-o salvezi pe iubita ta Broomhilda.
Ai reușit.
Ce s-a întâmplat cu domnul "Vreau să împușc albi pe bani?"
E fiul lui cu el.
Bun. O să fie lângă cineva drag.
Poate o să mai împărtășească câteva cuvinte.
E mai mult decât au alții.
Mult mai mult decât merită.
Lasă pușca jos.
Nu-ți face griji, nu sunt supărat pe tine.
Hai să scoatem afișul lui Smitty Bacall.
Citește-l tare.
Consideră asta lecția de azi.
"Căutat. Mort sau viu."
"Smitty Bacall și ba..."
- Bandă. - "Banda".
"Pentru crimă și jaf..."
"...de diligențe".
"Șapte-zero-zero-zero..."
Șapte mii.
Mii.
"Șapte mii de dolari pentru Smitty Bacall."
"1.500 pentru fiecare"
"membru..."
Din b...?
"Bandă."
"Membrii cunoscuți din banda lui Smitty Bacall sunt după cum urmază:"
- Urmează. - "Urmează".
"Dandy Michaels, Gerald Nash și..."
Craig Koons Nebunul.
Ăsta e Smitty Bacall.
Dacă Smitty Bacall vroia să-și facă o fermă la 22 de ani,
nu s-ar fi tipărit ăsta.
Dar Smitty Bacall a vrut să jefuiască diligențe
și nu l-a deranjat să omoare oameni.
Vrei să-ți salvezi soția făcând ce fac eu?
Asta fac.
Omor oameni și le vând leșurile pe bani.
Leșul ăsta valorează șapte mii de dolari.
Acum nu te mai eschiva și împușcă-l.
Tată?
Tată!
Poftim. Trebuie să păstrezi afișul cu Smitty Bacall.
De ce?
Poartă noroc. Păstrezi mereu afișul primei tale recompense.
Asta e precizie.
Doctore, Django, ce mai faceți?
Pe cine naiba aveți acolo?
Banda Wilson-Lowe.
Care naiba e banda Wilson-Lowe?
Răul de Chuck Wilson și mai răul Bobby Lowe și încă trei acoliți.
Lăsați-i afară, nu pleacă nicăieri.
Ieșiți din zăpadă și haideți înăuntru la o cafea.
Am avut o onomastică ieri. Avem tort.
E bunicel.
Și după o iarnă foarte friguroasă și profitabilă,
Django și dr. Schultz au coborât din munți
și s-au îndreptat spre...
Mișcați-vă. Treceți pe pasarela de licitație.
Nu vă lăsați încetiniți de noroi.
Mișcați-vă.
Mișcă!
"Broomhilda Von Shaft."
"Vârsta: 27 de ani."
"F pe obrazul drept."
"Calvin Candie".
Are a patra cea mai mare plantație de bumbac din Mississippi. Candyland.
Candyland?
- Deci ai auzit de ea. - Nu e sclav care să nu fi auzit.
Se pare că acolo e soția ta
și ăsta e domnul respingător care o deține.
Să sperăm că muncește în casă, nu pe câmp.
Nu, nu-i negresă de câmp.
E drăguță.
Și vorbește bine.
Dar când i-au biciuit spatele
și i-au ars F-ul de la fugară pe obraz,
au nenorocit-o.
Nu e negresă de câmp, dar nici pentru casă nu mai e bună.
O să încerce s-o facă fată de consolare.
Ce-i aia, fată de... Oh.
Nu cât sunt liber.
Nu cât am arma.
Ne oferim s-o cumpărăm?
Deci...
Să spunem...
...că un om vrea să cumpere un cal.
Trebuie să cumpere un cal.
Se duce acasă la fermier, îi bate la ușă
și-l întreabă dacă nu-i vinde calul. Și știi ce spune fermierul?
Fermierul spune: "Nu".
Eu zic la dracu' cu fermierul și fur calul.
Bine, dar acum ești hoț de cai
și hoții de cai sunt spânzurați.
Iar calul revine proprietarului de drept pentru că e încă proprietatea sa.
Avem nevoie de ea și de un act de vânzare.
Dacă nu încercăm s-o cumpărăm, cum o luăm?
Pot să-ți ofer un plan de acțiune alternativ?
Spune.
Omul se duce la ferma fermierului, bate la ușa fermierului
și cere nu să cumpere calul, ci ferma.
Și-i face o ofertă atât de absurdă,
încât fermierul e silit să spună da.
- Ne oferim să cumpărăm Candyland? - Nu, e mult prea mare.
Dar se pare că fermierul ăsta nu se ocupă doar de fermă.
Ce știi despre luptele de mandingo?
Ce?
Poți să faci convingător
pe cineva expert în lupte de mandingo?
De ce?
Pentru că personajul meu e acela al unui mare investitor din Düsseldorf,
venit în Greenville să pătrundă în lumea luptelor de mandingo.
Și personajul tău e un expert în lupte de mandingo, angajat să mă ajute.
Ăsta se numește "Negru Dibaci".
- Bună ziua. - Bună seara, micuță negresă.
Suntem aici ca să-l vedem pe dl Calvin Candie.
Intrați.
Mulțumesc.
Vrei să joc un negustor negru de sclavi?
Nu există nimic mai josnic.
Un negustor negru de sclavi e mai prejos de slujitorul negru
și ăsta e destul de josnic.
Atunci joacă-l așa.
Dă-mi negustorul tău negru de sclavi.
Dr. Schultz!
- Mă bucur să te revăd! - Dle Moguy.
Mulțumesc pentru ajutorul acordat pentru șansa acestei întâlniri.
Aiurea, e treaba mea.
Așadar ăsta e "Negrul Dibaci" de care am auzit atâtea.
Da, el e Django Freeman.
Django, el e avocatul dlui Candie, Leonide Moguy.
Spune-mi Leo.
Calvin e în încăperea Iulius Cezar. Vreți să mă urmați?
De când ești asociat cu dl Candie?
Eu și tatăl lui Candie aveam 11 ani când am fost la pension împreună.
Tatăl tatălui lui Calvin m-a dat la Drept.
S-ar putea spune că am fost crescut ca să fiu avocatul lui Calvin.
S-ar putea spune că ești negrotei.
Ce-ai spus?
- Am spus... - Nimic, e doar obraznic.
Ar mai trebui să știu ceva despre dl Candie înainte să-l întâlnesc?
Da, e cam francofil.
Ce oameni civilizați nu sunt?
Și preferă Monsieur Candie, nu dl Candie.
Dacă asta preferă.
Nu știe franceză. Nu vorbi în franceză. O să se simtă prost.
Înapoi deasupra! Întoarce-te!
Așa.
De ce vrei să te bagi în luptele de mandingo?
Nu intenționezi să-ți lași adjunctul să facă prezentările cuvenite?
Nu mai trage de timp. Răspunde la întrebare.
Adevărul îngrozitor?
Sunt plictisit. Asta pare să fie distractiv.
Păi, vino încoace.
Avem o luptă distractivă chiar aici.
Vrei să mă însoțești la bar?
Nu se stă cu pălăria în casă, albule. Până și eu știu asta.
- Dr. Schultz. - Ce plăcere rară!
Luptați-vă, negrilor.
Și, dacă pot adăuga, o onoare.
La fel. Ia loc, te rog. Plăcerea e a mea.
Dă-i acestui Django liber orice vrea.
Și eu vreau ceai dulce cu whisky.
Folosește-ți greutatea, băiete! Așa!
E mai mare și mai puternic!
Hai odată!
Nu face ce i se spune, pentru Dumnezeu!
Bravo, bravo, Luigi, hai!
Hai, ești mai rapid!
Hai, băiete! E luptă până la moarte!
Ori îl lovești, ori nu?
Big Fred, haide!
Întoarce-l! Hai!
Folosește-ți forța, băiete!
Hai odată! Folosește-ți forța!
Așa!
Fii atent la asta.
Ți-am spus mai multă forță.
Fă ce ți-am spus, băiete!
Așa!
Nu!
Fă ce ți-am spus!
Scoate-i ochii, băiete!
O, nu. Luigi.
Da!
Termină-l.
Hai, băiete, termină-l!
De-aia i se spune Big Fred. Merită fiecare bănuț.
Arrivederci, Luigi.
Ridică-te, băiete. Hai și te odihnește.
Ai făcut treabă bună. Foarte bună.
Mercedes.
Tequila.
Cum te cheamă?
Django.
Îl știi pe litere?
D-J-A-N-G-O.
D-ul e mut.
Știu.
Umberto, hai să mergem.
Dle Moguy, vreau să ai grijă de noul meu băiat.
Găsește-i o cameră cu un pat moale și du-i un ponei să-i lingă țeava.
Dar să fii gata să mergi la Candyland mâine dimineață.
- Da, Monsieur Candie. - Înainte să pleci...
Roscoe, dă-i lui Fred o bere mare.
Savureaz-o, băiete. O meriți.
Da, dle.
Cum te cheamă, băiete?
Numele lui e Django Freeman.
Unde l-ai găsit?
O întorsătură de situație ne-a reunit pe mine și pe Django.
Am auzit de tine.
Am auzit că ai spus la toată lumea că luptele de mandingo nu-s bune.
Că n-au căutare. Sunt curios.
Ce te face așa expert?
Eu sunt curios de ce ești așa curios.
- Ce-ai spus, băiete? - Calm, Butch.
Nu m-a jignit.
Nicio supărare.
Monsieur Candie,
aș aprecia dacă mi-ai adresa mie întrebările.
Unu...
Nu ai nimic de băut. Pot să-ți ofer ceva gustos?
Da! Aș vrea o bere.
Roscoe, o bere pentru bărbos
și eu vreau un Pearl Diver polinezian, cu mult rom.
Doctore...
Sunt negustor de sclavi încercat. Tu ești, ei bine, novice.
Încerc doar să stabilesc dacă acest cowboy
profită de tine.
Cu tot respectul, Monsieur Candie,
nu te-am căutat pentru sfatul tău.
Te-am căutat ca să cumpăr un negru luptător la un preț peste cel al pieței.
Am avut impresia, când mi-ai acordat o audiență,
că va fi ca să discutăm afaceri.
Nu vorbeam încă de afaceri.
Discutam de curiozitatea mea.
Mulțumesc.
Roscoe, Coco, duceți-vă afară să vă jucați.
Sheba... tu stai acolo.
Știu că nu te-ai referit la mine.
Noroc!
Germană.
Acum, conform lui Moguy,
dacă fac afaceri cu tine,
fac afaceri cu voi, amândoi.
El alege, tu plătești. Asta e?
N-o spui prea măgulitor, dar mai mult sau mai puțin, da.
Așadar...
Istețule... Moguy mi-a spus că te-ai uitat la africanii mei
și n-ai fost prea impresionat.
Nu pentru bani frumoși.
Atunci nu mai avem ce discuta.
Dacă vrei un negru amărât de la mine,
ăia-s toți pe care vreau să-i vând.
Nu vrea negrii pe care vrei să-i vinzi.
Vrea negrii pe care nu vrei să-i vinzi.
Ei bine, nu vând negrii pe care nu vreau să-i vând.
Nu-i vinzi pe cei mai buni.
Nici pe cei mai puțin buni.
Dar pe cei și mai puțin buni? Nici pe ăia nu vrei să-i vinzi.
Dar dacă ți-aș face o ofertă absurdă, ai fi silit să te gândești.
Cine știe ce s-ar putea întâmpla?
Ce anume consideri absurd?
Pentru un specimen cu adevărat talentat, pentru negrul potrivit?
Tu cât ai spune, Django?
12 mii de dolari.
Ei bine, dlor, ați avut curiozitatea mea.
Acum aveți atenția mea.
Willie. Willie.
Stai. Stai.
- Bună dimineața, dlor. - Stimabile dr. Schultz.
- Frumoasă dimineață, nu-i așa? - Nu puteai alege alta mai bună.
Te rog, fă o plimbare cu noi în Victoria.
Mulțumesc foarte mult.
Și leagă-ți calul în spate.
Django!
Spre deosebire de colegii mei frenologi,
eu cred că există un nivel peste isteț,
peste talentat, peste loial,
la care un negru poate aspira.
Să spunem că se ivește un negru la zece mii.
Un negru excepțional.
Însorită zi, nu, Istețule?
A ieșit soarele.
Strălucind peste noi toți.
Ia loc, doctore.
E o onoare.
- Onoarea e a noastră. - Mulțumesc.
Dar sunt încredințat că, cu timpul,
negrii excepționali, ca istețul de aici,
vor fi, dacă nu frecvenți,
mai frecvenți.
Nu, băiete?
Tu ești ăla unu din zece mii.
Trebuie să ții pasul, nu să ne ajungi, negrule.
- Dacă puneți mâna pe arme, muriți. - Calmați-vă!
Am văzut totul. Nicio pagubă.
- Glumești? Negrul ăsta... - Nicio pagubă, am spus!
Acum ia mâna de pe pistol!
Butch, și tu.
Nu-mi mai supărați oaspetele.
Hoot! Suie-te pe cal.
Mi-a rupt clavicula!
Pentru Dumnezeu, să-l ajute cineva pe Hoot
să se suie pe cal.
- Da, dle. - Ești un negru norocos.
Fă bine și ascultă de șeful tău, albule.
Noi vom face o plimbare sub clar de lună.
Vrei să mă ții de mână?
Willie, du-ne acasă.
Așa. Mișcați-vă.
Mânați-i afară!
Ai o problemă la ochi, băiete?
- Nu, dle. - Vrei o cizmă în ochi?
Nu, dle.
Atunci nu te mai holba la mine.
Dacă te mai uiți o dată urât la mine, o să-ți dau motive să nu mă placi.
Acum mișcă, negrule!
O să înțelegeți ceva despre mine.
Sunt mai rău decât toți albii de aici.
Vă mișcați fundul și nu vă holbați la mine.
E genul exuberant, nu-i așa?
Chiar așa.
Ne putem opri un moment ca să-i adresez un cuvânt?
Mă aștept să mă îndrăgostesc odată ce văd specimenele de la Candyland,
așa că înainte,
ar fi bine dacă aș putea avea o întâlnire de strategie
cu confidentul meu.
Poți să-mi spui ce naiba faci?
E confirmat că Broomhilda e la Candyland.
- E sigur ea? - Nu i-a spus pe nume.
Dar e o tânără cu urme de bici pe spate care știe germană.
Deși nu e înțelept să presupunem,
în clipa asta, cred că e destul de sigur.
Ideea fiind
să nu te lași atât de împins de răzbunare.
Uiți de ce suntem aici.
- Crezi că am uitat? - Da. Nu-l mai enerva pe Candie.
O să dai în vileag toată șarada sau, mai degrabă, o să ne omori pe amândoi.
Și eu, unul, nu vreau să mor în Ținutul Chickasaw, Mississippi, SUA.
Nu-l enervez. Îl fac curios.
Țipi la bieții sclavi!
Îmi amintesc de un om
care m-a pus să omor alt om în fața fiului său
și nici n-a clipit.
Îți amintești de asta?
Da, firește.
Ai spus că asta e lumea mea
și că în lumea mea trebuie să joci murdar.
Așa că asta fac. Joc murdar.
Ei bine, parafrazezi un pic...
...dar asta a fost esența.
Ne vedem la Candyland.
Bine, negrilor, continuăm!
Și tu, Clar-de-Lună.
Măi să fie!
D'Artagnan!
De ce să faci prostia să fugi?
Nu mai pot lupta, Monsieur Candie.
Ba poți.
Poate nu poți câștiga, dar poți lupta.
Dle Stonesipher, vrei să potolești câinii ăia? Nici nu pot să gândesc!
Liniște, Marsha! Taci, Marsha!
Marsha! Gura!
Hei, ia câinii de lângă negrul ăsta!
- Și-acum, băiete, dă-te jos din copac. - Da, dle.
Cât timp a fost liber?
O noapte. O zi.
Jumătate din noaptea trecută.
Cât de departe de proprietate?
Cam 30 km. Destul de departe, dacă te gândești că șchiopătează.
Dle Moguy, cu cine trebuia să se lupte D'Artagnan vineri?
Cu unu' nou.
La cum arată acum, nici un indian orb n-ar paria pe el.
Vă rog, Monsieur Candie, nu mai pot. Nu pot...
Hai, hai, hai. Nu te milogi.
Nu încerca să mă înduioșezi.
- Ai dat de necaz, fiule. - Da, dle.
Am dat 500 de dolari pe tine.
Când dau 500 de dolari,
mă aștept la cel puțin cinci lupte înainte să-ți dai duhul.
Dle.
Trebuie să înțelegi, fac o afacere aici.
- Ai avut trei lupte. - Dar le-am câștigat pe toate.
Așa e. Așa e.
Dar la ultima ai fost pe muchie între a câștiga și a pierde.
Dar rămâne valabil.
Dacă dau 500 de dolari, vreau cinci lupte!
Cum rămâne cu cei 500 de dolari ai mei?
Mi-i rambursezi?
Măcar știi ce înseamnă "a rambursa"?
Ți-i rambursez eu.
Zău?
Da.
Dai 500 de dolari
pentru un amărăștean care nu-i bun nici să dea cu mătura?
Nu, n-o va face.
Dar s-a săturat să te mai joci așa cu el.
Ca și mine, de altfel.
Dar nu dăm un ban pentru flăcăul ăla negru.
E inutil. Nu, doctore?
L-ai auzit.
Va trebui să scuzi expresia cu gura căscată a dlui Stonesipher.
N-a văzut în viața lui un negru ca tine.
Nu-i așa, dle Stonesipher?
Așa-i.
Ba mai mult...
...nici eu.
Acum...
Cum n-o să plătești niciun bănuț pentru flăcăul ăsta negru...
...n-o să te superi dacă mă ocup de negrotei cum cred eu de cuviință?
E negrul tău.
Dle Stonesipher...
Las-o pe Marsha și pe cățelele ei
să-l trimită pe D'Artagnan în raiul negrilor.
Marsha!
Marsha, prinde-l!
Fă-l, fă-l!
Șefu tău e cam vânăt pentru un sport sângeros ca luptele de negri.
Nu. Dar nu e obișnuit să vadă un om sfâșiat de câini, atâta tot.
Și tu ești?
Eu sunt un pic mai obișnuit cu americanii decât el.
Acum, Monsieur Candie,
oricând ești gata.
Am călărit ore ca să ne arăți marfa ta. Hai să mergem.
Că de-acum, dacă el e un exemplu, nu sunt impresionat.
Urmează-mă.
Aliniază-i la stânga, băiete.
Stați drept!
Treceți acolo.
Treci acolo, băiete. Hai!
Alinierea, am spus! Alinierea! Treceți în rând! Stați drept!
Bună, Stephen, băiete!
Da, da, da. Bună, pe naiba.
Cine-i negru' de pe gloaba aia?
Stephen, ai mâncat cuie la micul dejun? Ce e? De ce ești așa țâfnos?
- Ți-a fost dor de mine? - Da, dle.
Mi-a fost dor de tine ca porcului de lături.
Ca pruncului de țâțișoara mamei.
Mi-a fost dor de tine cum mi-a fost dor să am o piatră-n pantof.
Acum, te-am întrebat cine-i negru' de pe gloaba aia?
Hei, Bulgăre-de-Nea.
Dacă vrei să știi numele meu sau al calului meu, mă întrebi pe mine.
Cui îi spui tu Bulgăre-de-Nea, călărețule?
Te trântesc de pe gloaba aia în noroi de-o să vezi stele verzi!
Stephen, Stephen, Stephen!
Să rămânem la glume. Django e om liber.
- Negru' ăsta?! - Negru' ăla.
Dați-mi voie să vă prezint.
Django, ăsta-i alt negru obraznic ca și tine, Stephen.
Stephen, el e Django. Voi doi ar trebui să vă urâți.
Calvin, cine naiba e negrul ăsta pe care simți nevoia să-l întreții?
Django și prietenul lui în gri, dr. Schultz, sunt clienți.
Și sunt oaspeții noștri, Stephen.
Iar tu, ticălos ramolit ar trebui să fii ospitalier.
- Înțelegi asta? - Da, dle. El, înțeleg.
Dar nu văd de ce-aș înghiți obrăznicia negroteiului.
Nu trebuie să știi de ce. Înțelegi?
- Da, dle. Înțeleg. - Bun.
O să doarmă aici. Du-te în dormitoarele pentru oaspeți și pregătește două paturi.
O să stea în Casa Mare?!
E negustor de sclavi. E diferit.
- În Casa Mare?! - Ai vreo problemă cu asta?
Nu, eu, niciuna,
dacă nu te deranjează să arzi patul, așternuturile
și toate cele după ce pleacă!
Asta e problema mea! Eu le ard!
Problema ta e să faci impresie bună!
Și vreau să rezolvi problema asta chiar acum și să pregătești camerele!
Da, Monsieur Candie.
Du-te acum.
Nu pot să cred că ai adus un negru să stea în Casa Mare.
- Tăticul tău se răsucește în mormânt. - Mamă, ce gură are!
E din ce în ce mai rău. Acum...
Unde e frumoasa mea soră?!
Iat-o!
Dr. Schultz, această frumoasă sudistă e sora mea văduvită.
Draga mea, ești un tonic pentru ochi obosiți.
Pot să v-o prezint pe Lara Lee Candie-Fitzwilly?
Chester, Rodney, Chicken Charly, mișcați-vă lângă țarcul ăla.
- Hai, Charly! - Haideți!
Știți unde e. Drept!
Negrii nu umblă pe aici, aleargă!
Monsieur Candie...
Da. Apropo de treaba aia, de negresa de care am vorbit...
Negresă?
Da, parcă ai spus că știe germană?
A, da, Hildi. Ce-i cu ea?
Crezi că înainte de demonstrație o poți trimite în camera mea?
Drăcușor mic! Nu văd de ce nu.
Stephen, după ce-i conduci în camere, adu-o pe Hildi,
să se spele și să miroasă frumos, și s-o trimiți la dr. Schultz.
De fapt, Monsieur Candie, e ceva ce nu ți-am spus încă.
- Ce? - Hildi e în boxa aia.
Ce caută acolo?
Ce crezi că face acolo, în boxa aia? A fost pedepsită.
- Ce-a făcut? - A fugit iar.
Dumnezeule, Stephen, câți au fugit cât am fost plecat?
- Doi. - Când a plecat?
Azi noapte. Au adus-o înapoi azi dimineață.
Cât de rău au sfâșiat-o câinii lui Stonesipher?
Din fericire pentru ea, îl urmăreau pe D'Artagnan.
Bill și Cody au căutat-o, au găsit-o și au adus-o înapoi.
E un pic lovită,
dar și-a făcut-o singură alergând prin tufișurile blestemate!
Cât a stat acolo?
Tu cât crezi? Toată ziua!
Și mai are zece zile de stat acolo.
- Lasă, scoate-o. - S-o scot?! De ce?!
Pentru că spun eu.
Dr. Schultz e oaspetele meu. Hildi e negresa mea.
Ospitalitatea sudistă îmi dictează să i-o fac disponibilă.
- Dar, Monsieur Candie, a fugit. - Dumnezeule, Stephen!
Ce rost are să ai o negresă care știe germană,
dacă n-o poți scoate când ai un oaspete german?
Îmi dau seama că e un deranj, dar, totuși, scoate-o de acolo.
Da, dle.
Lara Lee, vrei ca tu și Cora
s-o curățați pe Hildi ca să fie prezentabilă pentru dr. Schultz?
- Bineînțeles, dragule. - Și-acum, dlor, îmi cer scuze,
dar sunt nespus de obosit după drum.
E timpul să-mi odihnesc ochii obosiți.
L-ați auzit ce-a spus! Mișcați-vă fundul de-acolo!
Cora! Vino încoace! Du-te și spal-o
și adu-o înapoi pentru dr...
- Cum ați spus? Shoots? - Schultz.
Schultz.
- Adu-o aici. Repede, fato. - Da, dle.
Hai, fetițo. Ridică-te.
Nu! Nu!
Vii cu mine sau o să dormi în boxa de colo?
Bună, dnelor.
Dr. Schultz, pot să v-o prezint pe Broomhilda?
Hildi, el e dr. Schultz.
E o plăcere să te cunosc, Broomhilda.
Am auzit multe lucruri bune despre tine.
Nu orice negru vorbește germană.
Când mă uit acum la tine,
îmi dau seama că toate pasiunile pe care le-ai stârnit sunt justificate.
Doctorul vorbește germană.
Și am fost informat că și tu?
Hai, fato, zi ceva în germană.
Mi-ar face plăcere să vorbesc cu dvs în germană.
Uimitor.
Te rog, intră, dnă.
- Și am să aduc... - Mii de mulțumiri.
Pot să-ți torn un pahar de apă?
Nu-ți fie teamă.
Scuză-mă.
Îmi dau seama că n-ai mai vorbit germană de multă vreme.
Așa că am să vorbesc rar.
Vorbesc în germană pentru cazul în care oamenii lui Candie ne ascultă.
Pardon.
Cât de frumoasă ești.
Eu și un prieten comun al nostru
am trecut prin multe necazuri
și am călărit multe mile
ca să te găsim pe tine, dnă.
Ca să te salvăm.
Bea, te rog.
Acum, e intenția mea și a prietenului nostru comun
să te luăm de aici pentru totdeauna.
Eu n-am prieteni.
Ba ai.
Pe cine?
Asta nu-ți pot spune.
Prietenul nostru comun are fler pentru dramatism.
Unde e?
Chiar în spatele acelei uși.
Îmi promiți că n-o să țipi?
Spune: "Îți promit."
Hei, pacoste mică.
Diavol cu limbă mieroasă.
- Grăbește-te, fato. - Astea-s gata, dră Cora.
Nu, se bea în seara asta.
Du-te jos, ia ulciorul mare cu vinul roșu care-i place lui Monsieur Candie, auzi?
- Mișcă-ți fundu' mare din drum. - Știi că-ți place.
Pentru că știi ce-mi place.
Hai odată cu biscuiții, fato.
Uite, Monsieur Candie, toți erau specimene frumoase, fără îndoială.
Dar cei mai buni trei, de departe, erau Samson...
- Care era celălalt? - Goldie.
Goldie.
Și Joe Eschimosul.
Apropo, de ce-i spune Joe Eschimosul?
Nu se știe niciodată cum se nasc numele astea de negri.
Numele lui era Joe și poate într-o zi a spus că îi e frig. Cine știe?
Chiar și-așa, Samson e cel mai bun.
Știm toți asta.
N-o să-l vinzi niciodată și înțeleg de ce. E un campion.
Toți trei sunt campioni.
Samson e campionul.
Ceilalți doi sunt bunicei.
- Calvin, ce-i cu negrul ăsta...? - E în regulă.
Trebuie să înțelegi, Monsieur Candie,
că deși sunt un novice în lumea luptelor de negri,
am o oarecare formare în circul ambulant european.
Nu mai spune.
Prin urmare, am idei grozave când e vorba de prezentare.
Îmi trebuie ceva mai mult de un negru mare.
Trebuie să aibă panaș.
- Ce-i trebuie? - Panaș.
- Simțul spectacolului. - Spectacol, da.
Vreau să-l pot promova ca pe un Hercule Negru.
- Hercule Negru? Cât de inspirat! - Mai degrabă Negrucule!
Am spus și citez:
"O să plătesc bani frumoși pentru"
"negrul potrivit".
Acum nu spun că Joe Eschimosul e negrul nepotrivit.
Dar e cel ideal?
Dr. Schultz... Vreau să știi că nu există nimeni în lumea luptelor de negri
care apreciază valoarea spectacolului mai mult
- ...decât Monsieur Calvin J Candie. - Nimeni.
Dar să nu uităm cel mai important lucru din lumea luptelor de negri.
Un negru care câștigă lupte.
Asta ar trebui să fie prima, a doua, a treia, a patra și a cincea ta grijă.
După ce ai asta, și știi că ai asta,
poți începe să implementezi un design mai mare.
Cu alte cuvinte, primul lucru e esențial.
Primul lucru e esențial.
Văd că voi doi vă înțelegeți.
Nemaipomenit.
O, Monsieur Candie,
nici nu-ți imaginezi cum e să nu-ți auzi limba natală în patru ani.
Eu nu-mi imaginez două săptămâni în Boston.
Două săptămâni în Boston! Monsieur Candie, ești de comă!
Două săptămâni în Boston!
Nu pot exprima bucuria pe care am simțit-o să vorbesc în limba maternă.
Și Hildi e o parteneră de conversație încântătoare.
Ai grijă, dr. Schultz.
Se poate să te fi molipsit de puțină dragoste de negri.
E o emoție puternică, băiete.
E ca o baltă de catran. Odată prins, nu mai ai scăpare.
Da, ești prins.
Nu știu, doctore.
Tu poți spune oricâte dulcegării în germană,
dar se pare că poneiul ăsta a pus ochii pe Django.
Firește.
Un vultur semeț îi atrage atenția.
Nu găina jumulită.
Dr. Schultz, nu te deprecia așa.
Ești un gentilom european distins.
Trebuie să speli vasele, să te uzi până la coate, auzi?
Îl știi pe negrul ăla, nu-i așa?
- Pe cine? - "Pe cine?"
Nu mă lua așa, stricato, știi despre cine vorbesc.
De la masă?
Nu-l cunosc.
Nu-l cunoști.
- Nu. - Nu, cum?
Nu, dle.
Nu m-ai minți, nu-i așa?
Bine.
Da. Dacă spui tu.
Joe Eschimosul e un negru de calitate, fără îndoială.
Dar dacă ar fi banii mei...
...n-aș da 12 mii de dolari pe el.
Care ar fi prețul tău?
Dacă ar fi să fiu generos...
...și nu știu de ce aș fi înclinat să fiu generos...
...9.000.
Poate.
Dr. Schultz,
dă-mi voie să clarific cum a luat naștere această negociere.
Nu eu am venit la tine ca să vând un negru.
Cu siguranță.
- Tu m-ai abordat să cumperi unul. - Cu siguranță.
Acum, cei 9.000 de dolari vehiculați de istețul ăla
nu sunt departe de adevăr. Dacă aș vrea să-l vând pe Joe Eschimosul cu atât
- ...aș putea s-o fac oricând. - Oricând.
Dar cum ai spus în Greenville, doctore, nu vreau să-l vând.
Oferta ta absurdă de 12.000 de dolari
m-a făcut să cântăresc asta.
Știi, Monsieur Candie, ai putere de convingere.
De ce nu? Monsieur Candie, facem învoiala.
Joe Eschimosul, 12.000!
Bravo, doctore, bravo! Și e o decizie înțeleaptă.
Cu toate astea, asta e o sumă uriașă de bani.
Și așa cum tu îl ai pe dl Monguy, am și eu un avocat.
Un cusurgiu pe nume Tuttle.
Și o să am nevoie să-mi facă un contract legal
înainte să schimb tihnit suma asta de bani pe carne.
Ca să nu mai zic că
Joe Eschimosul trebuie examinat de un doctor ales de mine.
- Firește. - Așa că să spunem
că mă întorc în vreo...
...cinci zile.
Cinci zile?
Cu dl Tuttle.
Și-atunci dl Tuttle și dl Moguy
pot discuta detaliile între ei.
E splendid, doctore. Splendid.
Domnilor...
...pot să propun un toast?
Pentru Joe Eschimosul!
Sau să-i spunem Hercule Negru?
Pentru Hercule Negru!
Hercule Negru.
Pentru Hercule Negru!
Ai avut dreptate, doctore. Numele ăla are "pănaș".
Hildi, umple-mi paharul.
Deci Hildi, cum îți place să servești la o masă mare într-o casă mare?
Când Monsieur Candie îți vorbește, îi răspunzi.
Îmi place mult, Monsieur Candie.
E mult mai bine decât să te coci în boxă sau să te târăști
prin tufele de muri.
Dar poate nu la fel de plăcut ca a întreține toți negrii ăia, nu, dulceață?
- O, îi plac negrii. - Ca Samson?
Nu, dle.
Știi, Monsieur Candie,
doctorul poate ar vrea să vadă spatele lui Hildi,
cum acolo la el nu sunt prea mulți negri.
Dr. Schultz, când ai fost singur cu Hildi,
doar ați vorbit sau ai și dezbrăcat-o?
- Nu, am vorbit doar... - Deci nu i-ai văzut spatele.
Nu.
Nu, nu, Stephen are dreptate. Ți s-ar părea interesant.
Hildi, scoate-ți rochia
și arată-i doctorului spatele tău. Haide!
Calvin, doar ce-am îmbrăcat-o ca să arate bine.
Dar, Lara Lee, dr. Schultz e din Düsseldorf.
Ei nu au negri acolo. E om al medicinii.
Sigur l-ar fascina anduranța negrilor la durere.
Negrii sunt duri, dr. Schultz, fără nicio îndoială.
Hildi are urme de bici pe spate.
Dacă Lara Lee ar primi unul,
- ...ar înnebuni. - Cu siguranță.
- Ia uite, doctore. E ca o pictură. - Calvin!
Suntem la masă. Nimeni nu vrea să-i vadă spatele biciuit!
Bine. Bine, bine, bine.
După cină atunci, Stephen. După cină.
La paharul de whisky.
Cora, hai și ia fata!
- E despuiată toată. - Da, dnă.
De ce ești descheiată toată? Doar ce te-am încheiat. Treci încoace.
Puiule, te-ai pus rău cu Stephen și trebuie să stai în banca ta.
Zici că nu-l cunoști.
Am spus că ai spus că nu-l cunoști.
Nu-l cunosc.
Ba da.
Dle Stephen...
...nu-l cunosc.
De ce mă minți?
Nu mint.
Atunci de ce plângi?
Mă sperii.
De ce te sperii?
Pentru că ești înfricoșător.
Când am vorbit în germană cu Hildi
mi-a crescut sufletul.
Doctore, mă unge pe suflet să aud asta.
Nu te mișca de aici.
Ai spus mai devreme că ai fi dispus să te desparți de Hildi.
Da. Da, dom'le, am spus.
În cazul ăsta,
dă-mi voie să-ți mai fac o propunere.
Sunt numai urechi.
Grăbește-te, fir-ar să fie!
- Monsieur Candie... - Stephen!
L-ai întrerupt pe dr. Schultz!
Îmi pare rău, dr. Schultz. Urechile mele nu mai fac nici cât o ceapă degerată.
Scuză-l.
Monsieur Candie, pot vorbi cu tine în bucătărie?
Să mă ridic de pe scaun?
Dacă sunteți în stare?
- De ce? - E vorba de desert.
Ce e cu desertul?
Aș prefera să discutăm asta între patru ochi.
Avem prăjitură albă!
Ce melodramă ar putea avea loc acolo?
Aveți dreptate, Monsieur Candie. O să mă ocup eu.
Vino în bibliotecă.
Da' nu înțeleg de ce n-ai veni să vorbești cu negrii ăștia.
Dacă iese prost, dai vina pe mine.
Bine, bine! Stephen, prietene... Vin imediat.
Da, dle.
Ei bine, dlor, după cum vedeți,
oricât de talentați ar fi, în bucătărie,
din când în când, e nevoie de supravegherea unui adult.
Scuzați-mă un moment.
Puteți strânge farfuriile.
L-ai auzit, du-te.
Grăbește-te, fato.
Dr. Schultz, de ce nu ne încânți cu o poveste de la circ?
De la circ?
Ce este?
Ticăloșii ăia nu-s aici ca să cumpere niciun mandingo.
Vor fata.
Stephen, despre ce naiba vorbești?
Te iau de fraier, despre asta vorbesc.
Nu-s aici pentru un negrotei plin de mușchi.
Sunt aici pentru fată.
Ce fată? Hildi?
Da, Hildi. Ea și Django se cunosc.
L-a cumpărat pe Joe Eschimosul.
- A dat vreun ban? - Nu, încă nu, dar...
Atunci a luat o laie. Deocamdată.
Dar era pe cale să cumpere
pe cine a venit să cumpere, când l-am întrerupt.
"Mulțumesc, Stephen". Cu plăcere, Calvin.
Unde bați?
De ce s-ar agita atâta pentru o negresă cu spatele belit
care nu face nici 300?
O fac pentru că negrul ăla Django e îndrăgostit de Hildi.
E probabil soția lui.
De ce-i pasă neamțului de cine-i îndrăgostit înfumuratul ăla,
habar nu am.
Dacă pe ea o vor,
de ce toată mascarada asta cu mandingo?
Tu n-ai da atenție la 300 de dolari.
Dar ăia 12 mii?
Te-au făcut foarte prietenos, nu?
Da, așa e.
Soția, zici?
Dacă ar fi fost un șarpe, m-ar fi mușcat.
Ticăloși
mincinoși,
care mi-au mâncat timpul.
Ticăloșii!
...din New Orleans, așa că am puțină experiență cu genul teatral.
Iată-te!
Începusem să cred că tu și cioara aia bătrână ați fugit împreună.
Ar fi fost un bilet pe cinste, nu?
Lara Lee, m-am uitat pe fereastra mare.
Billy Crash se târguiește cu un negustor dubios de sclavi
pentru niște ponei. Ești drăguță să ieși să arunci o privire?
- Sigur, frate. - Mulțumesc, draga mea.
Da. Afacerile nu dorm niciodată.
Apropo, înainte să ieși,
vorbeam de posibilitatea de a o cumpăra pe Broomhilda.
A, da. Așa e, doctore.
Și vom vorbi din nou. Imediat.
Cine e prietenul tău?
Ăsta e Ben.
E un oareșicare care a trăit aici multă vreme.
Chiar multă vreme.
Bătrânul Ben a avut grijă de tăticul meu
și de tăticul tăticului meu.
Până și-a dat duhul într-o zi...
...bătrânul Ben a avut grijă de mine.
Când e fiul unui mare proprietar de plantații din Mississppi,
albul are contact
cu multe chipuri de negri.
Mi-am petrecut toată viața aici, chiar aici, în Candyland,
înconjurat de chipuri de negri.
Văzându-i în fiecare zi, zi după zi,
am avut o singură întrebare.
De ce nu ne omoară?
Afară, pe veranda aia, de trei ori pe săptămână, timp de 50 de ani,
bătrânul Ben îl rădea pe tata cu un brici.
În locul lui Ben, i-aș fi tăiat gâtul tatălui meu
și nici nu mi-ar fi luat 50 de ani ca s-o fac.
Dar el n-a făcut-o.
De ce nu?
Vezi tu, știința frenologiei
e crucială pentru a înțelege
diferența dintre cele două specii ale noastre.
În țeasta africanului,
aria asociată cu supunerea
e mai mare decât la orice om sau rasă subumană de pe planeta Pământ.
Dacă examinezi...
...bucata asta de țeastă...
...o să observi trei adâncituri distincte.
Aici, aici și aici.
Acum,
dacă țineam în mână țeasta unui Isaac Newton sau Galileo,
aceste adâncituri ar fi în aria cea mai asociată cu
creativitatea.
Dar asta e țeasta bătrânului Ben.
Și în țeasta bătrânului Ben,
neîmpovărată de inteligență,
aceste trei adâncituri se află în aria cel mai mult asociată cu
slugărnicia.
Acum, Istețule,
o să recunosc că ești destul de deștept.
Dar dacă aș lua ciocanul ăsta...
...și ți-aș crăpa capul cu el,
ai avea aceleași trei adâncituri, în același loc...
...ca bătrânul Ben.
Hei! Pune palmele întinse pe masă!
Dacă le ridici de pe masa aia,
dl Pooch o să descarce ambele țevi!
S-au spus foarte multe minciuni în seara asta,
dar asta poți să crezi!
Dle Moguy, ești drăguț să iei armele de la șoldurile băieților?
- Mulțumesc mult. - Doctore.
Unde rămăsesem?
Idiotule.
A, da.
Parcă urma să-mi faci o propunere de cumpărare
pentru Broomhilda.
Am dreptate?
Da.
Adu-o pe Hildi!
Treci acolo.
Stai în scaunul ăla!
- Pune mâna pe masă. - Și-acum taci!
Dr. Schultz,
în Greenville, chiar dumneata ai spus că pentru "negrul potrivit"
ai fi dispus să plătești ceea ce unii ar considera o sumă absurdă.
La care am spus: "Cum definești absurdă?",
la care tu ai spus: "12.000 de dolari".
Având în vedere că ați bătut mulți kilometri călare,
ați trecut prin multe necazuri
și ați vehiculat multe minciuni ca s-o cumpărați de dra asta încântătoare,
se pare că Broomhilda este, de fapt, "negrul potrivit".
Și dacă vreți să plecați din Candyland cu Broomhilda,
prețul este de 12 mii de dolari.
Înțeleg că preferi genul de negocieri "vrei sau nu"?
Da, doctore.
Vezi tu, după legile din Ținutul Chickasaw,
Broomhilda este proprietatea mea.
Și cu proprietatea mea, pot alege să fac orice doresc!
Și dacă voi credeți că prețul meu
pentru negresa asta e prea mare,
dorința mea va fi...
...să iau ciocanul ăsta și s-o bat cu el până o omor!
De față cu voi!
Ușurel, voinicule.
După aceea putem examina cele trei adâncituri din țeasta Broomhildei!
Și-acum, ce alegi, doctore?
Ce alegi?!
Pot ridica mâinile de pe masă ca să scot portmoneul?
Da, poți.
Îs 12.
Vândută!
Bărbatului cu barbă excepțională și unui negru neexcepțional.
- Dle Moguy. - Da, Calvin?
Vrei să le faci domnilor o chitanță pentru 12 mii de dolari, te rog?
12 mii de dolari.
A fost o plăcere să fac afaceri cu voi.
Și-acum, domnilor...
...mă însoțiți în salon?
Servim prăjitură albă.
Bravo, Calvin.
Scuzați-mă.
Scuzați-mă, dnă.
Puteți să nu mai cântați Beethoven?
Luați mâinile de pe harpă.
Doctore!
- Doctore, nu puteți intra acolo! - Stephen, Stephen...
- N-are ce căuta acolo. - Lasă-l.
E doar un pic supărat. Mă ocup eu de asta.
Prăjitură albă?
Nu-mi plac dulciurile, mulțumesc.
Te gândești că am scos cât am putut de la tine, nu?
De fapt, mă gândeam la amărâtul ăla pe care l-ai dat azi la câini.
D'Artagnan.
Și mă întrebam ce-ar zice Dumas de asta.
Poftim?
Alexandre Dumas. A scris "Cei trei muschetari".
Da, firește, doctore.
M-am gândit că ești un admirator.
Ți-ai numit sclavul după personajul principal din romanul său.
Dacă Alexandre Dumas ar fi fost acolo azi,
mă întreb ce-ar fi gândit.
Te îndoiești că ar fi aprobat.
Da. Aprobarea sa ar fi o propunere dubioasă, în cel mai bun caz.
Franțuz inimos.
Alexandre Dumas e negru.
- Astea sunt actele Broomhildei? - Da.
- Îmi permiți? - Bineînțeles.
Mulțumesc.
Actul de vânzare, foștii proprietari
și, bineînțeles, actul de eliberare.
Ai un stilou și cerneală?
- Acolo, pe măsuța mică. - Mulțumesc.
Mulțumesc.
Broomhilda Von Shaft...
...consideră-te o femeie liberă.
Dle Candie...
În mod normal, aș spune "Auf Wiedersehen".
Dar cum "Auf Wiedersehen" înseamnă "până ne vom revedea"
și cum nu doresc să ne mai revedem, ție, dle,
îți spun "cu bine".
Hai să mergem.
Haide.
Încă un moment, doctore.
Ce este?
Avem un obicei în sud
ca după încheierea unei tranzacții, cele două părți să-și strângă mâna.
- În semn de bună credință. - Nu sunt din sud.
Dar ești
în casa mea, doctore.
Mă tem că va trebui să insist.
Să insiști?
Să ce? Să-ți strâng mâna?
Mă tem că va trebui să insist asupra contrariului.
- Știi ce cred că ești? - Ce crezi că sunt? Nu, nu știu.
Cred că nu știi să pierzi.
Și eu cred că ești un învingător abisal.
Cu toate astea,
aici în Ținutul Chicasaw, o tranzacție nu e încheiată
până cele două părți nu-și strâng mâna.
Nici după toate semnăturile din acte, nu înseamnă nimic,
dacă nu-mi strângi mâna.
Dacă nu-ți strâng mâna, o să arunci 12 mii de dolari?
Nu prea cred.
Dle Pooch...
Dacă încearcă să plece înainte ca
neamțul ăsta iubitor de negri să-mi strângă mâna,
o omori.
Chiar vrei să-ți strâng mâna?
Insist.
Dacă insiști...
Nu! Calvin!
Calvin!
Îmi pare rău. N-am rezistat.
Negru' a înnebunit! Ajutor!
Ajutor! Omoară pe toată lumea!
- Sfinte...! - La naiba!
- Mama... - ...mă-sii!
Fir-ar!
Prindeți-l!
Ticălosul naibii! Ce...?!
Negru' naibii!
Fir-ar al dracului!
Ce dracu' se întâmplă?
M-ai împușcat!
Prostu' naibii!
Îmi pare rău, Jessie!
Cine dracu' i-a dat negrului o armă?!
Țintește jos!
Negrule, te omor!
Doamne! O, Doamne!
Nenorocitule!
La naiba!
Nu trageți!
Nu mai trageți, fir-ar să fie!
Django!
Ce-i?
Avem femeia ta!
Billy Crash e cu pistolul la capul ei.
Dacă nu încetezi cu asta, o să-i zboare creierii!
Și nu-i o amenințare, călărețule.
E o promisiune.
Sau
poți să renunți, să-ți arunci arma
și n-o omorâm pe Hildi.
Aiurea!
Jur pe roșu, Django, jur în fața lui Dumnezeu.
Dacă te predai,
n-o să pățească nimic.
Și-ar trebui să te cred, cioară?
Mie, unul, puțin îmi pasă ce crezi și ce nu crezi!
Eu cred că dacă nu te predai în următoarele zece secunde,
o să-i zburăm creierii! Crede asta!
N-o face.
Renunță la mine.
- Șase! - Lasă-mă.
- Șapte! - Au luat prea multe.
- Django. - Opt!
Te iubesc.
Nouă!
Stai!
Nu.
Mă predau.
Nu te aud, negrule.
Am spus că mă predau!
Nu!
Cucurigu, negrule.
Vânători de recompense, deci?
Știam eu că e ceva putred cu voi.
V-am găsit afișele cu cei căutați
și un registru în desagi.
Trebuie să recunosc...
...n-am mai auzit de un negru vânător de recompense.
Negru plătit să omoare albi? Ce zici de branșa asta?
Bunicică, probabil, cât a durat, nu?
E timpul să-ți iei adio de la oușoare, cioară. La trei.
Unu.
Te țin eu. Doi.
Calmează-te. Și-uite așa.
Căpitane...
Te cheamă dra Lara.
Ceva legat de înmormântarea bătrânului.
Și s-a răzgândit cu castrarea lui Django.
O să-l dea la LeQuint Dickey.
Nu s-a grăbit să-mi spună!
Ce dezamăgire.
Pleci.
Asta o să iei cu tine.
Numai de tine s-a vorbit în Casa Mare
în ultimele câteva ore.
Se pare că albii, care n-au avut o idee genială în viața lor,
se gândeau în fel și chip cum să te omoare.
Vezi tu, majoritatea ideilor erau să-și bată joc de bijuteriile tale.
Acum, asta ar putea părea o idee bună,
dar adevărul e...
...că atunci când castrezi un negru,
majoritatea se scurg de sânge în vreo șapte minute.
Majoritatea.
Mai mult decât majoritatea.
Și-atunci zic:
"Dar-ar dracii!"
"Până și negrii vânduți la LeQuint Dickey au pățit-o mai rău de-atât".
Și ei tot zic: "Hai să-l biciuim până moare".
Sau: "Dați-l la luptele de negri", "Dați-l la câinii lui Stonesipher".
Și eu am spus: "Ce-i așa special la asta?"
"Facem asta tot timpul."
"Dă-o naibii,"
"până și negrii vânduți la LeQuint Dickey au pățit-o mai rău de-atât".
Și să vezi surpriză!
Brusc, drei Lara îi vine ideea strălucită
să te dea Companiei de Minerit LeQuint Dickey.
Și ca sclav la Compania de Minerit LeQuint Dickey,
de acum înainte, până în ziua în care mori,
toată ziua, în fiecare zi,
o să mânuiești un baros,
făcând din pietre mari pietre mici.
Când o să ajungi acolo,
o să ți se ia numele,
o să ți se dea un număr și un baros
și-o să ți se spună: "La treabă!"
O obrăznicie și-o să-ți taie limba!
Și-s buni la asta, n-o să sângerezi de tot.
O, fac asta foarte bine.
O să te muncească.
Toată ziulica, în fiecare zi, până te lasă spatele.
Și-atunci o să-ți dea una în cap cu un ciocan
și-o să te arunce în groapa de negri.
Și ăsta o să fie sfârșitul tău, Django.
În drum spre Compania de Minerit LeQuint Dickey
Și care-i regula de aur, Frankie?
Nu tăvălești aborigeni.
Hei, albule.
Am spus: "Hei, albule!"
Taci, negrule. N-ai nimic de spus care să mă intereseze.
Ți-ar plăcea să faci 11 mii de dolari?
Poftim?
Am spus: "Ți-ar plăcea să faci 11 mii de dolari?"
- 11.500, de fapt. - Despre ce naiba vorbești?
Acolo, la Candyland, era o avere de 11.500 de dolari.
Și voi ați trecut pe lângă ea.
Dă-te naibii, nu suntem bandiți.
N-am spus asta. Ce-i frumos la averea asta e că nu e ilegală.
N-o poți fura. Trebuie s-o meriți, albule.
Dacă ai ceva de zis, zi.
Cei 11.500 de dolari care te așteaptă la Candyland
sunt sub forma unei recompense puse pe capul lui
- ...Smitty Bacall și-a bandei lui. - Cine dracu' e Smitty Bacall?
Smitty Bacall e liderul unei bande ucigașe de hoți de diligențe, Banda Bacall.
E o recompensă de 7.000 de dolari pe capul lui, viu sau mort,
și 1.500 pentru fiecare din cei trei complici ai săi.
Dandy Michaels,
Gerald Nash și Craig Koons Nebunul.
Toți cei patru domni
sunt la Candyland și se prăpădesc de râs, și știi de ce?
Pentru că au scăpat nepedepsiți. Dar nu e musai să rămână așa.
Tu și prietenii tăi vă puteți întoarce acolo ca să luați banii.
- Ce ziceai că au făcut? - Ticăloșii au omorât oameni nevinovați.
Jaf de diligențe. Oameni nevinovați albi.
Am afișul în buzunar, dacă mă lași să-l scot.
Scoate-l.
"Căutați morți sau vii. Smitty Bacall"
- "...și Banda Bacall". - Dar ești un sclav.
- "Pentru crimă și jaf de diligențe." - Nu-s sclav.
Vorbesc eu ca un sclav?
- "7.000 de dolari pentru Smitty Bacall." - O grămadă de bani!
Sunt vânător de recompense.
Ieri, ca om liber,
am ajuns călare la Candyland, cu partenerul meu alb german,
dr. King Schultz.
Am urmărit Banda Bacall din Texas până în Ținutul Chickasaw.
I-am găsit, în sfârșit, ascunzându-se la Candyland.
Am intrat să-i prindem, treaba a mers prost,
partenerul meu a fost omorât, Calvin Candie a fost împușcat
și toată lumea s-a hotărât să dea vina pe mine,
așa că iată-mă aici.
Dar știți că nu sunt pe manifestul ăla.
Și că n-ar trebui să fac drumul ăsta.
Dar ăia patru sunt încă acolo, sunt tot căutați,
11.500 stau de pomană
și ultimul lucru la care s-ar aștepta e să vă întoarceți să-i luați.
Care-i învoiala?
Tu ne spui cine sunt și noi te eliberăm?
Nu, nu, nu, nu vă spun cine sunt.
Dar îmi dați un pistol, unul din caii ăia
și am să vi-i arăt.
Ăsta e un afiș real.
Doar pentru că afișul e real, nu înseamnă că restul balivernelor sunt adevărate.
De ce ar avea un sclav
un afiș cu "Căutați, morți sau vii" în buzunar?
A venit negrul ăla călare la Candyland ieri?
Bine. Vă mai întreb o dată.
Nu uitați că nu-mi plac mincinoșii.
E sclav de la Candyland
sau a venit ieri pe cal, cu un călăreț alb?
Da.
Pe noi ne-au adus de la licitația din Greenville
și el a venit călare cu un alb.
Și albul ăsta... Era negrul sclavul lui?
Nu era sclav.
Ești sigur de asta?
Foarte sigur.
Ce s-a întâmplat la Candyland?
S-a tras. Stăpânul a fost împușcat.
- Cine l-a împușcat? - Neamțul.
De ce?
Negrul și neamțul făceau pe negustorii de sclavi, dar nu erau.
- Ce erau? - Vânători de recompense.
Fir-aș al naibii, Roy! Asta ar putea fi treabă serioasă.
Ei bine, bronzatule, batem palma.
Mai am o condiție.
Care?
Când ajungem acolo, când vine timpul...
...mă lași să te ajut să-i omori.
Ești nostim, afurisitule.
- Dezleagă-l. - Da, da.
Batem palma, negrule.
Batem palma, prietene.
Hei!
Ești în regulă pentru un negru.
Poftim. Poftim, prietene.
Da.
O să-ți dăm calul ăla de povară.
- Ce-i în desagii ăia? - Dinamită.
Nu mă sui pe un cal cu dinamită.
Înțeleg de ce.
Frankie, ia batoanele de dinamită
și bagă-le în cușca cu negri.
Niște dinamită, să vă jucați.
Floyd, tu ai pușca aia în căruță, nu?
Da.
De ce nu-i dai arma și centura ta?
Bine.
Să n-o scapi, bine?
Doar ce-am ajustat cătarea și e perfectă.
E bine de știut.
Aruncați-mi dinamita aia.
- Jake! - Da?
Du-te afară și vezi ce naiba e cu câinii ăia!
Prinde-i!
D'Artagnan, nenorociților!
12 mii de dolari Calvin Candie
Auf Wiedersehen.
Eu sunt, iubito.
Cândva, în dulcea lume de apoi
O să ne întâlnim noi doi
Pe malul ăla frumos
În lumea de apoi În lumea de apoi
O să ne întâlnim noi doi
O să ne întâlnim în lumea de apoi
Cora, ne faci o cafea?
Sheba, ajut-o.
Haide.
În dulcea lume...
De apoi
O să fiți toți împreună cu Calvin în lumea de apoi.
Doar un pic mai repede decât vă așteptați.
Billy Crash. Acum, unde eram?
Așa e.
Ultima oară când te-am văzut, erai cu mâinile pe...
Doamne Dumnezeule!
D-jango! Ticălos negru ce ești!
D-ul e mut, țărane.
O, nu!
Acum, negrilor
le sugerez să plece de lângă albi.
Nu tu, Stephen.
Tu ești unde trebuie.
Cora, înainte să pleci, îți iei rămas bun de la dra Lara?
Ce să fac?
Am spus să-ți iei rămas bun de la dra Lara.
La revedere, dră Lara.
Duceți-vă acum.
Stephen, îți plac țoalele mele noi?
Până acum, n-am știut că movul mă prinde.
Am numărat șase focuri, negrule.
Eu, două pistoale, negrule.
Ai spus că în 76 de ani pe plantația asta,
ai văzut multe porcării făcute negrilor.
Dar am observat că n-ai menționat împușcarea în genunchi.
Doamne! Nenorocitule! Fir-ar să fie!
76 de ani, Stephen.
Câți negri crezi că ai văzut venind și plecând? Șapte mii?
Opt mii?
Nouă mii?
9.999?
Fiecare cuvânt scos de Calvin Candie a fost o vrăjeală.
Dar a avut dreptate cu un lucru. Eu sunt negrul ăla, unul la 10 mii.
Ticălosule!
Nemernicule!
Doamne, lasă-mă să-l omor!
N-o să scapi, Django!
O să te prindă!
O să fii căutat, negrule.
Vânătorii de recompense o să te caute pe tine.
Poți să fugi, negrule, dar o să te găsească!
Și atunci să vezi tu numai ce-o să pățești!
N-o să te omoare doar, negrule! Ai făcut-o de oaie!
Ăsta-i Candyland, negrule! Nu poți distruge Candyland!
Aici am fost! Și-o să existe întotdeauna un Candyland!
Niciun pistolar negru nu poate omorî toți albii de pe lume!
O să te găsească!
Django!
Înfumuratul na...
Hei, pacoste mică.
Hei, pacoste mare.
Știi cum o să ți se spună?
"Cel mai iute pistolar din sud".
Hai să plecăm de-aici.
Cine era negrul ăla?
DJANGO DEZLĂNȚUIT
RETAIL SUBTITLE Driv3r @ Titrări.ro