Ne možeš samo odustati? - Ne. - Zašto?
Muškarcu uvek moraš dati drugu priliku. Takvo je pravilo kod nas.
U čemu je onda problem? - Problem je što me smeje saznati
da mu puštam. Joanna, slobodno se smij,
ali ovo mi je stvarno važno.
Mislim, govorim ti kako muškarci razmišljaju, a ako želiš
biti jedan od momciju, ne možeš kršiti pravila.
Nije lako biti muškarac.
I nije.
Ne, Tadheuse, pusti ga!
Reci mi kako se zoveš?
T... Tate.
Ako se Thadeus opet vrati da te uplaši,
samo zatvori oči i reci: "Odlazi".
Razumeš, Tate?
Neće ti ništa jer ja ću te zaštititi.
Želim da si ti moja mama.
Obriši svoje suze, dete.
Život je prekratak za toliko tuge.
Ko si ti?
Ja sam, Tate.
"Život je prekratak za toliko tuge. "
Nije istina. To je večnost.
Samo beskrajne dani i noći čežnje...
Gde je moje dete?
O tome želim razgovarati s vama. - Ti... Ti si mi obećao.
Napravio si jedno s njom, gospodaricom kuće.
Vivien. To je Violetina majka.
I više vam ne mogu dati to dete. Sve se promenilo, Nora.
Zaljubio sam se u Violet.
Shvatam. - Samo... ne mogu uzeti njenog brata.
Ali ja mogu. I hoću.
To dete je moje.
Tata, nisam pas! Rekla sam ti da se ne osećam dobro! Samo me pusti!
Više ti ne verujem i ne verujem Tateu! - Tateu? Nisam ga videla tednima!
Violet, dosta je! Tvoja mama dolazi kući i idemo zajedno po nju.
Tata, molim te, ne osećam se dobro! - Možeš leći u autu.
A kada se vratimo kući, kupimo stvari i odlazimo odavde zauvek.
Molim? Ponovo ste zajedno? - Ne znam još... Tvoja mama želi
ići roditi kod tete Džoi ja je podržavam. - Ne, ne želite to napraviti.
Violet, tvoja majka je zaključana na tom uredu tednima.
Neću dopustiti da ostane tamo ni minute dulje!
Hoćeš li ući u auto ili te moram naterati?!
Moj Bože, Violet, šta je s tobom?!
Ulazi u auto! Tvoja majka te želi videti!
Povraćaću!
Dobro, leći ću!
Šta će se dogoditi kada se vrate? Što ću reći?
Nije UTube s U, nego YouTube. Y- O- U.
Ako saznaju da sam se ubila, poludeće.
Ovaj put zapravo. Ne smeju saznati.
Ne možeš tajiti zauvek.
Mislim, tako je kako je, Violet.
Uskoro će ovo računalo biti zastarjelo.
Ljudi će imati ugrađene mikročipove u mozak ili nešto.
A mi nećemo više moći gledati YouTube ili bilo šta.
Bićemo kao i svi ostali ovde...
zatvorenici u ćeliji bez prozora.
Ko će mi pokazati nove stvari?
Niko ovde nije srećan, Tate. - Ali oni nisu poput nas.
Oni su osamljeni. Mi imamo jedno drugo.
Nikada nećemo imati decu.
Bila sam tako zabrinut kada sam video da gospođa nema krumpira,
ali batat daje ljepšu sliku.
Mislim jer je manje vlažan. Obožavam tu kinesku crvenu,
uvek sam njome hteo obojati kupaonicu u prizemlju. - Prebojaću i krevetiće.
Stvarno? Crveni krevetići?
Chade...
O čemu smo pričali?
"Naše" bebe, a ne "moje" bebe.
Znaš šta, mogu živeti sa crvenim krevetićima.
Na kraju možda bude i prelepo.
Tako si sladak kada si srećan.
Ko je vas unajmio da uredite dečju sobu? - Daj da ti objasnim, dušo.
Ovo je naša kuća i dobićemo blizance.
Ko vam je surogat, jedna od onih sestara u podrumu?
Ne... Ne.
Jako, jako ljudski surogat, Elvira.
Tvoja draga majka.
Mislite ukrasti blizance? Vi jadni pederi ne bi mogli ukrasti
ni govno iz vlastitog dupeta!
Znate šta? Nije važno.
Čim se moji roditelji vrate, odlazimo odavde.
Oni odlaze. Slobodno uređujte.
Srce, tvoji roditelji ne idu nigde sve dok si ti ovde.
I nemoj nas ljutiti, mlađa sestrice jer ćeš nas moliti da čuvaš klince.
Ovo mesto zna postati jako osamljeno.
Ali moglo bi postati gadno.
Jesi li ti rođena carskim?
Postoji li već otvor koji možemo koristiti? - Pazi se, vražji pederu!
Tresu mi se noge.
Što ćeš napraviti...
ubiti me?
Kolač će mi biti gotov za 20 minuta.
Zato pričaj u čemu je problem. - Treba mi pomoć.
Znate ona dva tipa koji su živeli tu pre nas?
Homo i homo? Kako bih mogla zaboraviti?
Pa, na spratu su i planiraju oteti mamine bebe
i sami ih odgojiti.
Uveravam te da se to nikada neće dogoditi.
Mama se danas vraća iz bolnice. A ne verujem im.
Pozvala sam vas jer želim pričati s onom ženom, medijem.
S Bilie Din? O čemu?
Kako se rešiti duhova. Mora postojati način.
Ne brini se. Ja ću se pobrinuti za sve.
Chade? Chade?
Ko se nije skrio...
Samo položi te svoje kandže na krevetić i ostać ti samo krvavi batrljak.
Gde ste našli te stvari? - Tu i tamo.
Začudila bi se
kolika su blaga za sobom ostavili prethodni stanari.
Ono što se planirate je neprirodno.
Svašta je neprirodno, ali ovo je javno dobro.
Bićemo sjajni roditelji.
Muškarac ne smeje legati s muškarcem. To je odvratno.
Kao i tvoja frizura, ali to je tvoja stvar.
Zašto ne vi ljudi ne možete držati kućnih ljubimaca?
Zašto morate nevinu decu izlagati vašim perverzijama?
Nijedno istraživanje ne pokazuje
da odgoj u istospolnoj zajednici ima štetne učinke po decu.
Pretpostavljam da isto vredi i za preminule.
Ja znam jedino za lično istraživanje.
Moja deca su izašla iz mog tela i to je nešto
što ti nikada nećeš moći shvatiti.
Gospođo, samo zato što si bila rupa
iz koje su ispuzali, ne znači ništa.
Znači sve. - Da... Naravno.
Zato i ne možeš izaći iz moje kuće
bez da se ne spotakneš o jedno od svoje mrtve dece.
Voljela sam svoju decu. - Do smrti.
Oni su deo mene,
baš kao što je i to nerođeno dete deo mene,
i neću vam dopustiti
da položite svoje prljave ruke na moje unuče.
Unuče?
Samo malo... Kažeš da je Norman Bates mlađi
otac deteta?
Moraš voleti ovu kuću.
Slušaj me... Možeš imati drugo.
Ono čiji je otac dr. Harmon.
Mislim, on je privlačan muškarac.
Ali ne moje unuče.
Plavi i crni... Baš kao ja i Pat.
Savršeno.
Ne.
Trebamo oboje.
Bože, kako si odvratan.
Ti ne možeš odgajati decu.
Odgajati? Srce, ne, ne, ne...
Pričekaćmo da narastu do tih
slatkih godina... Godinu, godinu i pol...
A onda ćemo ih ugušiti hipoalergenim jastucima.
Tako će ostati slatki zauvek.
Toliko boli ovde.
Toliko čežnje i žaljenja.
Straha...
Tuge...
Krivnje... - I izopačenosti.
Sada, možeš li oterati pedere?
Mislim, to je trenutno naša najveća briga.
Ciljanje određenog duha će biti teško.
Ovo je jako napučena kuća.
Tako si mlada. Tako mi je žao.
Bože... Molim te, nemoj ništa reći. Ne smeju saznati.
Što možemo napraviti?
Nekako ih moramo osloboditi od
paramagnetske sile ovoga mesta.
Čega? - Zla.
To je sila baš kao i svaka druga, Violet.
Čista fizika.
Stvarna i snažna. Stvorili su je događaji...
događaji koji su oslobodili mentalnu energiju
u okoliš koji ju je apsorbirao.
Kako i baterije skladište energiju.
To možeš videti na
mestima poput zatvora ili ludnica.
Negativna energija hrani se traumom i boli.
Privlači te stvari k sebi.
Sila u ovoj kući je veća
od mnogobrojnih pojedinačnih trauma.
I ima potrebu.
Želi se probiti. Želi preći u naš svet.
Iskorištava one koji su zarobljeni
kao kanale između dva sveta.
Sve je to jako zanimljivo...
Ali šta ćemo sa gejevima? Kako ćemo ih se rešiti?
Možda postoji način. Ne mogu ništa obećati...
On ne smeje biti ovde.
Tate. - Bilie Din,
to je moj sin.
To je Tate. - Želim pomoći.
Dovoljno si pomogao. - Ne sada, Tate.
Idi.
Šta je to bilo?
Ponekad kada medij upozna
duha tako direktno, to ima snažan učinak...
to je sve. Ne moraš se brinuti.
Dobro, što možemo napraviti?
Zašto Violet nije došla?
Jako joj je teško u zadnje vreme.
Nijednom me nije došla posetiti.
Ja sam dr. Markhesi, dežurni lekar.
Kako ste, Vivien? - Dobro. Spremna sam ići kući.
Jeste li uspeli uveriti ženu
da odgodi putovanje do nakon rođenja?
Dr. Markhesi preporučuje mirovanje zbog blizanaca,
s čim se u potpunosti slažem.
Rekla sam mu da ćemo uzeti kolica na aerodromu.
Sediću celo vreme do Floride. I samo sam šest meseci trudna,
tako da još smejem putovati, biću dobro. - Kolica su dobra,
ali kao što sam rekao vašoj ženi, ne bih se iznenadio ako vaš ginekolog
preporuči hitni carski rez.
Pa, za 24 sata, ću biti u spličnim rukama
moje sestre i njene porodice
i sjajnog ginekologa. Bit ću s ljudima kojima verujem,
i daleko od ovoga grada. Hvala što ste doneli karton,
odneću ga svom lekaru. - Voleo bih čuti što doktor misli.
Hitan carski rez?
Siguran sam da ste svesni da su ove bebe...
da se jedna od beba razvija velikom brzinom.
Mislim, gotovo je spremna izaći i preživeti.
A druga sve više slabi.
To se naziva intrauterina omofagia.
Sve hranjive tvari uzima veći fetus.
Alfa, ako hoćete. - Kada si mi to mislila reći, Vivien?
Sve ćemo srediti kada dođemo na Floridu.
Sve sam rekao.
Drago mi je što sam vas upoznao, dr. Harmon, Vivien.
Na vašem mestu bih proverio da li
na tom letu ima lekara.
Idemo.
Teško je oterati duha, ali nije nemoguće.
Najuspešniji pokušaj za kojega znam dogodio se kada je Amerika bila poznata
kao Novi svet. - Šalite se?
To je bilo pre 500 godina. - Duhovi ne slede naše zakone fizike.
Niti na njih uteče vreme.
Jedino što imaju zajedničko sa živima je njihova patnja.
Žaljenje... Bol.
Samoća.
Godine 1590.
na obali onoga što danas poznajemo kao Severnu Karolinu,
cela Roanoke kolonija...
svih 117 muškaraca, žena i dece,
neobjašnjivo je umrlo.
Mjesto je postalo poznato kao kolonija duhova
jer su duhovi ostali.
Proganjali su indijanska plemena koja su živela u blizini
i ubijali ih bez razlike.
Starješina je znao da mora delovati.
Bacio je kletvu progonstva. Prvo je prikupio lične stvari
svih mrtvih kolonista.
Zatim su ih spalili.
Duhovi su došli prizvani svojim talismanima.
Ali pre nego su im duhovi mogli nauditi,
starješina je dovršio kletvu
koja će proterati duhove zauvek.
Kako?
Izricanjem jedne reči.
Iste one reči koja je nađena urezana na palisadi
napuštene kolonije. -"Croatoan".
Croatoan.
Sada znaš što moraš napraviti.
Šta je rekla? - Moramo uzeti nešto njihovo.
Nešto važno. Nešto što su nasledili ili prsten.
Nekakav talisman.
Ako ga nađemo i obavimo taj poseban ritual,
otići će. - Zvuči kao sranje.
Bilie je stvarna. Ona proučava te stvari. Veći tip nosi prsten,
kao venčani prsten, ali ne mogu se setiti
na kojoj je ruci. - Ne verujem joj! Zašto je rekla sve te stvari o meni?
Napravio sam nešto loše, zar ne?
Idemo po prsten.
Kako će biti?
Obojicu će vas zvati tata
ili je jedan od vas mama? Samo se zezam.
Ali ozbiljno... Spreman si na sve to?
Mislim, nikada mi nisi izgledao kao tip koji menja pelene
i hrani dete po noći.
Možda si me trebao malo upoznati pre nego si mi zabio žarač u guzicu.
Pošteno.
Slušaj...
Svi ćemo biti ovde dugo vremena, pa...
možda se nekako možemo pomiriti sa prošlošću
i znaš... Živeti zajedno.
Ja sam mrtav zbog tebe! - Mora biti nešto
što ti mogu ponuditi. Mislim, samo zato što smo mrtvi
ne znači da nemamo potrebe.
Želje...
Brak može biti težak.
Pogotovo s tim tipom.
Stalno te muči... I nikada onako kako želiš, zar ne?
Mora da je pušiona što moraš čekati Noć veštica svake godine
da bi se malo zabavio.
Ne mogu te ubiti, ali možeš patiti!
A kada završim i ozdraviš i možemo sve ispočetka!
Jače! Volim kada je grubo. - Nije trebalo biti ovako!
Nisam trebao biti ovde!
Pogledaj me! Mislio sam otići!
Zaljubio sam se i trebao sam otići odavde i biti s njim, ali ti si me ubio
i sada sam zaglavio ovde...
s njim!
Chade...
Ne ulazim unutra. - Ne moraš.
Spakirao sam tvoje stvari. - Je li se i Violet spakirala?
Rekao sam joj da idemo.
Dobro?
Šta imaš? - Skinuo ga je dok je bojao.
Zašto duh treba sat? - Violet!
Violet! Nestala si! Što se do đavola dogodilo?!
Violet, tvoja mama čeka u autu, moramo na avion.
Dobro, idite daleko.
Samo ne dovodi mamu u kuću.
Šta to pričaš, ti ideš s nama... - Ne! Mogu se brinuti za sebe.
I ako želiš možeš se kasnije vratiti po mene, ali sada mi samo moraš verovati
i otići odavde! Reci mami da je volim i da joj želim sreću s bebama.
Šta je s tobom? Napušena si ili nešto?
Da bar. - Violet, stao sam na crvenom i više te nije bilo.
Kuda si otišla? - Nikamo. Bila sam ovde.
Htela sam doći, kunem se,
ali nisam mogla napustiti kuću. - Prestani! Lažeš...
Vidim da si nadrogirana. Reci mi na čemu si, odmah.
Reci mi!
Mrtva sam! Zar ne shvataš?!
Kada umreš u ovoj kući, ne možeš otići!
Zato moraš otići i odvesti mamu na sigurno.
Bene! - To ću i napraviti.
Ti ideš sa mnom.
Vivien! Vivien, da li dete dolazi?
Ne! Ne, prerano je!
Ne, ne, ne! Ne, dušo...
kada je dete spremno da se rodi, ne možeš ga zaustaviti.
Ne! - Moramo unutra. - Ne!
Uzela sam tablete... Nisam se htela ubiti.
Bene!
Što je! - Bebe dolaze.
Ne! Ne!
Ne!
Polako, ne zaboravi disati. Diši.
Nema signala. - Moram u bolnicu!
Prekasno je za to, već se vidi. - Nazvaću dr. Hal, poslaće hitnu.
Diši, Vivien, diši. - Bože! Boli...
Naravno da boli, dušo, to je ženska kletva.
Ne smeje roditi ovde, nije sigurno.
Onda znaš što moraš napraviti.
Dovraga!
Sranje!
Hej! Odlazite!
Odlazite odavde!
Dr. Harmon...
Vreme je.
Sestro, donesite mi torbu. - Ovo je pogrešno.
Treba mi skalpel broj 12.
Moramo otići odavde.
Gde su ti peškiri? Rasprostrite ih ispod.
Ova kuća... Ova kuća!
Bene! - Probudi se.
Ova kuća pokušava pomoći,
a ti nisi u mogućnosti da odbiješ. Tvoja žena te treba
i zato se bolje saberi i odi tamo.
Za nju. - Bene!
Ko su svi ti ljudi?
Ko su ti ljudi?!
U redu je, dušo.
Tu su da nam pomognu.
Zaboravila sam koliko boli.
Imate li nešto za nju, doktore?
Eter.
Samo da malo smanji bol.
Upomoć...
Osećam da dolazi novi.
Dobro dušo, moraš disati.
Sjajna si... Samo se drži, dušo.
Sjajna si...
Tako je... Samo još jednom.
Samo diši, dušo. Diši.. Moraš disati.
Diši.
Diši. - Mrzim te. - Volim te.
Guraj! Još jednom!
Idemo... Još jednom.
Još samo jednom. - Evo je, guraj!
Hajde, dušo, guraj!
Bože, volim te.
Diši. - Nisam te htela izgubiti.
Nikada i nećeš. - Dolazi!
Guraj!
Hajde, dušo! Guraj!
Zdrava mala devojčica. Tata, želite li prerezati vrpcu?
Bože.
Bože... - Violet.
Vaša beba je mrtvorođenče.
Je li dečak ili devojčica?
Mogu li ga primiti?
Ne, ne još, dušo.
Dolazi još jedno.
A što to radiš, mlada damo?
Je li to moj sat od 12 hiljada dolara kojeg bacaš u vatru? - Croatoan!
Croatoan!
Samo se šalim.
I odakle ti to? Od one vračare od pre?
Mislim, stvarno? Roanoke kletva?
Molim te, reci mi da sledi klanje pilića
jer to mi je uvek bilo jako dramatično.
A prilično uživam i u paljenju kadulje
da se kuća oslobodi duhova. - Nije uspelo. - Naravno da nije uspelo.
To je sranje, sve je sranje!
Ljudi izmišljaju te kletve i napeve
da bi se osećali kao d imaju kontrolu. Ali pogodi što?
nemaju.
Nikada i nisu imali.
Šta radiš?
Moj vlastiti usrani ritual. Neće biti dečje sobe.
Nećemo biti roditelji.
Bebe tvoje majke su sigurna.
Bar od nas. Osuđen sam provesti večnost
s čovekom koji me ne voli.
Naravno, moglo bi biti i gore.
Tvoj tebe voli...
ali uvek će ostati čudovište. - Nije istina.
Tate se promenio. Ne seća se što je uradio.
A kada se je to promenio? Kada je ubio mene?
Kada je ubio mog dečka?
Ili se promenio kada je silovao tvoju majku?
Molim?
Ne, to je laž. - Stvarno?
Mislim da ćeš uskoro saznati.
Vivien, diši, moraš disati. Vivien, diši!
Moraš disati!
Treba mi forceps. - Što se događa? - Distocija.
Moram sam izvući dete.
Ne mogu, Bene. Ne mogu!
Možeš, pogledaj me...
možeš.
Dr. Harmon, neka vaša žena prestane gurati dok ne kažem.
Vivien, čuješ li me? Moraš prestati gurati dok ti ne kažem.
Boli! - Stisni mi ruku što jače možeš! Stisni je!
Pripremite gaze da zaustavimo krvarenje.
Sada, dr. Harmon. - Guraj, Vivien!
Moraš gurati! Guraj!
Guraj! - Dolazi.
Guraj! Ide ti sjajno, Viv! Ide ti sjajno...
Bože, rastrgać me! - Nemoj stati, dušo!
Kraj je blizu, vidim ga.
Uspela si, dušo... Uspela si.
Uspela si.
Je li sve dobro? - Krvari.
Moram zaustaviti krvarenje.
Odrežite vrpcu. Vreme je da odvojimo majku i sina.
Mogu li videti dete?
Dajte mi ga.
Idem ga oprati, odmah ću ga vratiti.
Doktore, je li sve u redu?
Šta ti je?
To je najlepše dete koje sam ikada videla.
Iz krvi i boli dolazi savršenstvo.
Zdravo, kučke. Jeste li očistile tu sluz s mog deteta?
Sestro, morate pritisnuti ovde. - Šta se do đavola događa?
Pada u šok. Ne mogu zaustaviti krvarenje.
Vivien, ostani sa mnom.
Vivien. - Mama...
Violet...
Žao mi što nisam došla u bolnicu.
Željela sam, ali nisam mogla.
Sada si ovde... Samo je to važno. - Vivien...
Slušaj me...
Usredotoči se na moje reči.
Možemo biti srećni, dušo.
Baš kao što smo bili pre...
Pre moje pogreške, pre ove kuće.
U redu je, mama...
Ako te boli, pusti.
Mislim da nemam izbora.
Drži se, Vivien, ostani sa mnom!
Dođi na ovu stranu.
Pusti.
Možeš biti sa mnom.
Nemoj umreti.
Nemoj mi umreti, Vivien!
Još uvek možemo biti zajedno.
Još uvek možemo biti srećni.
Moja mama je mrtva.
Tako mi je žao. Znam da ste bile bliske.
Da, bile smo.
Moj tata je ostao tamo sam.
Stvarno mi je žao. Sviđa mi se tvoj tata,
bio je dobar prema meni. - Dobar je prema svim svojim pacijentima.
Čak i prema onima koji mu lažu. - Molim?
Zašto si uopšte krenuo kod njega?
Konstance je mislila da ti treba pomoć. - I trebala mi je. Treba mi.
Znao si da si mrtav.
Da.
Znao sam. - Znaš li zašto?
Murjaci su me ubili.
Baš ovde u ovoj sobi. - Zašto? Zašto su te ubili?
Ne znam.
Pobio si ljude, Tate.
Klince.. Poput nas.
Klince koja su došla na Noć veštica.
Zašto bih to uradio?
Ne... Zašto bih to uradio?!
Ne znam.
Zašto si ubio te dečke koji su živeli ovde pre nas?
Zašto si silovao moju majku?
Žao mi je... Žao mi je.
Onda sam bio drugačiji.
Mislila sam da si poput mene.
Da te je privukla tama,
ali, Tate... Ti jesi tama.
Ne... Pre tebe
je postojalo samo to.
Ti si jedino svetlo koje sam ikada znao.
Promenila si me, Violet.
Verujem ti.
Volim te, Tate...
Ali ne mogu ti oprostiti.
Moraš platiti za ono što si uradio.
Za svu tu bol koju si uzrokovao... Svu tu tugu.
Ubio si moju majku. - Ne! - Jesi!
Ta beba... Što god da je bila... Ju je ubila.
Ne mogu biti s tobom. Ne želim biti s tobom.
Šta to govoriš?
Govorim ti da odeš. - Molim?
Ne, nemoj to raditi! - Odlazi, Tate.
Ti si sve što želim! Ti si sve što imam!
Odlazi! - Ne! - Odlazi!
To je bilo jako hrabro.
Ponosna sam na tebe. - Mama...
Žao mi je, mama... Žao mi je što si morala umreti.
Žao mi je što si izgubila dete.
Ali nisam ga izgubila.
ivan204 ;)
prilagodio Ja_pfc