Hon har kommit tillbaka.
Hon gick precis genom lobbyn. Hon verkade upprörd över något.
-Distraherad. -Då är det rätt tid nu.
Är du redo för det här?
Okej, då.
Vi går in och skjuter vilt.
Och slutar inte.
-Och när hon faller... -Åh, Gud.
...måste vi se till att hon förblir liggandes.
Okej.
Sluta.
För i helvete.
Donnie, varför skulle du göra sådär?
-Du mördade mig. -Nej, raring.
Vi siktade på henne.
Iris, vi måste hitta henne. Vi måste döda henne.
Jag lämnar inte min son.
Du får inte låta mig dö här.
Du kommer inte dö. Det låter jag dig inte.
Det är för sent. Snälla. Du måste få ut mig härifrån.
Lämna mig inte. Jag vill inte fångas här med hennes andra älskare.
Okej. Då går vi.
Okej.
Vad tittar ni på? Gå vidare.
Är jag säker?
Ja, raring. Du är säker.
Tack ska du ha.
Mamma.
Nej.
Hallå. Hallå.
Håll i dig. Det finns fortfarande kvar en halv kula därinne.
Nej.
Hallå.
Du räddade mig.
Varför?
För att jag behöver dig.
För en gångs skull tänker jag inte lämnas kvar.
Kulan nuddade vid din lårbensartär.
Du förlorade mycket blod.
Jag känner till varje ven och artär i människans kropp.
Du är en riktig Edward Sexton med den där nålen och tråden.
De kallar inte mig för Sally Kanyl utan anledning.
Du kommer väl inte lämna mig?
De lämnar mig alltid.
Lova att du inte lämnar mig.
Jag ska ingenstans.
Bra.
En kille som jag växte upp med, Juan Moacanda.
Jag var den första att runka av honom.
Vi kom från the Valley.
I vilket fall som helst, han blev en stor knarklangare.
Hans grejer var skitbra.
Jag brukade sälja åt honom.
Fick många bra kompisar, du vet.
De sa alltid: "Jag mår inget vidare, Sally."
"Kan jag få lite, Sally?"
Förutom för Nick Harley och Tina Black.
Musikerna?
En gång såg jag dem på "the Troubadour".
De var nästan bra.
Hallå.
De var bra.
De var vänliga mot mig.
Vi börjar om.
-Ja, okej. -De gillade mina låtar.
Vi rullar.
-De tyckte att jag hade talang. -Två, tre, fyra.
-Har någon sett min kompis, Smärta? -Har någon sett min kompis, Smärta?
-Du gick ut -Du gick ut
-För ett paket Pall Mall -För ett paket Pall Mall
-Jag kan inte koncentrera mig. -Min kompis, Smärta.
Vill du att vi ska klippa bort det där, eller ska vi börja om från början?
Jag vet inte. Vad tycker du, Sally?
Det är ju din låt, eller hur?
Det är hett. Ni borde behålla det.
Sally, ditt jävla pervo.
Jag älskar dig.
Har du nåt på dig?
-Alltid. -Då är vi klara här.
Vi tar in på ett rum och smälter våra ansikten.
De behandlade mig som en artist.
Din finaste svit för mig och mina två systerdöttrar, tack.
Alla rum är i princip de samma.
Och ni måste betala en deposition.
Vad i helvete, bara för att vi ser ut så här?
Har någon annan musikstil haft ett mer passande namn än grunge?
Så här ser rock 'n' roll ut nuförtiden.
Hårspray och spandex gäller inte längre.
Lägg ner en handduk på allt som ni tänker sitta på nakna.
Poeters bromsspår lämnar samma sorts fläckar som alla andras.
Och förresten, "Shout at the Devil" var ett underskattat mästerverk.
-Kom igen. -Ja.
Kom hit.
Kom igen. Jag har hört att det är som en konstant orgasm.
-Det kommer göra ont som fan. -Perfekt.
-Jag ska skriva en låt om den. -Ta ut den, jag vill se.
Det blir lätt.
Jag kallar den för den "stora ådriga", av uppenbara anledningar.
Nick, jag vill bara krypa in i din hud och onanera.
Måste hålla oss nära varandra.
Så får man en bästsäljande skiva. Man gör det verkligt.
Jag vet hur vi kan komma varandra nära.
Göra det verkligt. Litar ni på mig?
Jag vet inte varifrån tanken kom.
Jag bara...
Jag ville att vi skulle vara så nära.
Jag älskade bara dem så mycket.
Säg att ni älskar mig.
Jag ville inte att de skulle lämna mig.
Säg att ni älskar mig. Säg att ni älskar mig.
Nej, nej, nej.
Hjälp mig.
Ganska säker på att de är döda.
Tja, nästan.
Snälla, ring en läkare.
-De behöver hjälp. -Inte säker på om jag kan hjälpa dem.
De kommer att söla ner sig själva snart.
-Då kommer jag tillbaka. -Snälla.
Avföringen som kommer efter döden är den största fläckutmaningen av alla.
Nej, snälla, hjälp.
Snälla.
Jag hade gjort ett utmärkt jobb.
Jag skulle inte bli övergiven den här gången.
Inte på fem dagar.
På dag två dök han upp.
Han torterade mig i tre dagar.
Jag kunde inte ta mer.
Efter det -
- var det här mitt ställe.
Det var det enda stället som jag hade upplevt tillhörighet eller lycka på.
Du har seriösa problem med att bli övergiven.
Det var därför jag räddade dig.
Jag är smickrad.
Men jag vill inte ha dig, slyna.
Jag vill ha John.
Och han drog med den där ragata till fru -
- och ditt rara ängelbarn.
Jag vill ha tillbaka honom på hotellet, och att han ska vara död.
Här, för alltid. Så...
Du måste göra det.
Du har dålig timing.
Jag ska få dig frisk.
Jag ska ge dig blod.
Så mycket som du behöver.
Inte mänskligt blod.
Jag behöver blod som mitt.
Kan du ta hit Donovan?
Jag kan livnära mig på honom.
Bara lite åt gången.
Tills jag är frisk.
Donovan är död.
Han var mycket vacker.
Minns du var ditt rum är?
Jag ska visa dig.
Vill du ha nåt att äta?
Vad sägs om lite frukt?
Det är ruttet.
Hur länge sen var det du var hemma?
För länge sedan.
Nu när vi har Holden kommer allt bli som vanligt igen.
Vi ska bli en familj igen.
Hur ska vi förklara detta för farmor?
Han ser ut som en bebis. Holden ska vara min storebror.
Farmor behöver inte veta.
Det är vår hemlighet.
Så länge vi tar vår medicin kommer vi att må bra.
Menar du att dricka blod?
Är det vad som hände med Jasper?
-Tänker ni äta mig med? -Självklart inte. Du kommer vara säker.
-Hur kommer ni äta? -Det är mitt jobb.
Du behöver inte oroa dig för det.
Vad i helvete gör de här?
Ditt tillstånd försämras.
Du läker inte som du borde.
Du sa det. Du behöver blod.
Ditt blod.
Nej.
Finns det inget annat sätt?
Du har inte många alternativ.
Du behöver en sil.
Nu.
Det kommer att döda dem.
Jag dör hellre.
Du räddar inte någon.
Vad tror du kommer att hända med dina barn?
Det tar inte lång tid för Iris och Liz att meja ner dem.
Nej. Snälla.
Snälla. Jag kan inte.
Det är okej, mamma. Låt oss hjälpa dig.
Mina rara. Mina...
Håll i mamma.
Nej.
Du gjorde det.
Stort hotell.
Stor masugn.
Tack ska du ha.
Jag kunde inte låta honom falla ner för rännan som sopor.
Självklart inte.
-Något tecken på henne? -Inte än.
Förhoppningsvis kröp hon in i ett hörn och dog.
Det är inte så troligt.
Nej.
Kan jag få en minut ensam?
Åh, Donovan.
Kära barn.
Du hade alltid ett elakt drag.
Jag sa alltid att den där grinigheten kom från din far.
Men det stämmer inte.
Det var helt och hållet från mig.
Vi var så lika.
Det var kanske därför som vi inte kunde vara nära.
Men jag älskade dig.
Det svär jag att jag gjorde.
Hur mår du?
Lämna mig ifred.
Jösses, hade vi en liten olycka?
Jag vill få bort vartenda partikel av honom.
Jösses.
Vem var det?
Min son.
Vill du ha tillbaka honom i burken?
Nej.
Använd dammsugaren.
Var är påsen?
Den har ingen påse..
Jag sopar upp honom i ett nafs.
Är detta verkligen en bra idé?
Vi kan inte backa nu. Vi dödade henne inte. Vi får aldrig en liknande chans.
Hon kommer äta mig så fort hon kommer ut ur den buren.
Ramona och jag är gamla vänner.
Hon kommer åtminstone att lyssna på mig.
Och vi har en gemensam fiende.
Och förhoppningsvis tycker hon att det överträffar alla misstag du kan ha gjort.
Så, vi är desperata.
Vi har bara slut på alternativ.
Vi pekar henne i rätt riktning för hertiginnan och flyttar på oss.
Vad kan gå fel?
Vad i...?
Hur kom det där in hit?
Se på dem alla.
Åh, Gud.
Den stackars själen.
De har alla blivit tömda.
Det här stället är en köttkammare.
-Spring! Spring! -Åh, Gud!
Inte ett steg till.
Och våga inte peka de där mot mig.
Så, hertiginnan har skickat er för att avsluta mig.
Spelet är inte slut förrän jag avslutar det hela.
Liz Taylor?
Sen när arbetar du med hertiginnan?
Nej, nej.
-Vi arbetar alla mot hertiginnan. -Inte den där.
Den hyndan satte mig i det hålet och gjorde mig hungrig på blod och hämnd.
Att äta dig kommer få mig att må dubbelt så bra.
-Det sa jag ju. -Nej. Vi behöver henne.
Vi behöver oss alla om vi ska få slut på hertiginnans grepp om det här stället.
-Hennes grepp om oss alla. Snälla, raring. -Säg inte "raring" till mig.
Jag har blivit klöst, utslagen och inlåst.
Men mamma är på väg att ställa allt till rätta.
Ramona, jag borde ha lyssnat på dig om hertiginnan -
- men jag var en kärlekssjuk idiot, så förlåt mig.
Jag förstår dig.
Men jag är inte riktigt mig själv just nu.
Jag åt -
- men det är nåt som inte lade sig rätt.
-Det kan vi lösa. -Ja.
Jag har en del av grevinnas lager av renat blod däruppe.
Jag behöver inte smärtstillande för barn.
Jag måste ta ett liv för att få liv i mig själv.
Det kan vi också arrangera.
Vi kan inte gå ut på gatan och slå någon i huvudet.
Om du har ett bättre förslag, låt då höra.
Hallå?
Är det någon här?
Hallå, arbetar ni här?
Middagen är serverad.
Hade du en bokning?
Ja. Ett namn. Queenie.
Här har vi dig. Och du ska bo hos oss i tre nätter.
-Reser du ensam? -Bara jag.
Vad för dig till LA?
Jag är här för att vinna storkovan på "The Price Is Right".
-Underbart. -Ja.
Jag hoppas att du blir nerkallad.
Det är faktiskt garanterat.
Oss emellan, min Överhöghet gjorde en liten klurighet -
- med min biljett, så den är förtrollad.
Jag tyckte väl att du såg bekant ut. Jag såg dig...
Jag såg dig på CNN.
Du är en av häxorna.
Åh, herregud.
Det är en otrolig historia. Det är ett helt gäng av dem.
De är en riktig häxpakt. De bär alla svart och kastar besvärjelser.
Jösses. Jag hoppas att du inte behövde gifta dig med Satan för att gå med.
Det är faktiskt okunnigt och förolämpande. Vi föddes så här.
Vi delar alla samma uråldriga blod.
Blod? Verkligen? Fascinerande.
Liz, du kan väl gå upp -
- och se till att hon har allt som hon kommer behöva i sitt rum.
Självklart. Det fixar jag.
Strax tillbaka.
Det har hänt mycket hemskt här inne.
Det var den förra gästen. Han är borta nu.
Ismaskinen finns i korridoren och lokalsamtal är gratis.
Många fluffiga handdukar i badrummet. Jag kollade nyss.
Nej. Jag har en mörk känsla.
Jag tar ett annat rum, tack.
Vi är nästan fullbokade, men jag ska kolla när jag går ner.
Du kan ju fräscha till dig.
Du ska ju vara i prima skick inför inspelningen.
Slyna, när var den senaste gången du besökte hudläkaren?
Okej, du är uppenbarligen galen. Vad vill du ha?
Blod.
Du vet uppenbarligen inte vem du jävlas med.
Precis. Jag är en jävla voodoo-docka, slyna.
Om du skadar mig, händer det dig med.
Du är en jävla häxa.
Häxblod kommer göra mig stark.
Jag är inte någons proteindryck, slyna.
Var det allt du har? Inget?
Jag ska inte låta någon sunkig, röd-fläckig, blodhora -
- ta en minut till av min tid.
Jag är på semester, slyna.
"The Price Is Right" väntar. Kom ner nu...
Varför är du inte...?
Din magi har ingenstans att gå.
Du förstår, jag lever inte.
Du må vara en häxa -
- men jag är ett spöke.
Vad synd att hon skulle dö.
Den här var duktig på mörk häxkonst.
Vem fan är du?
James Patrick March.
Varför räddade du mig?
Jag vill att du ska döda hertiginnan.
Du verkar vara kvalificerad för det jobbet.
Och sabotera min enda chans till lycka?
Nej, då.
Hon måste dö på hotellet, men får inte misstänka att jag var delaktig.
Du är den enda som är stark nog. Sen blir hon fången på Hotell Cortez.
Hon är på väg att smita undan för alltid, och det kan jag inte tillåta.
Drick upp, raring. Du kommer behöva din styrka.
Lovar du att du inte tagit några droger de senaste 30 dagarna?
Jag är en polis. Jag kan testa dig. Måste jag testa dig?
Alex?
Hallå?
Alex?
Scarlett?
-Hej, John. -Du?
-Vad har du gjort med min familj? -Jag gjorde inget.
Du vet att jag är fast här.
Och du vill inget hellre än att jag ska vara fast här med dig.
Det stämmer.
Jag hade slagit dig i bakhuvudet med en hammare så fort du steg in -
- men han lät mig inte.
March. Tog han min familj?
-Du lovade honom, John. -Var är de?
Ett mord till, sen kan jag ta dig till din familj.
De är säkra.
Just nu.
Han kommer aldrig lämna mig i fred förrän jag gett honom vad han vill ha.
Du skall icke dräpa.
Det är den enda som är kvar.
Jag måste hitta en mördare.
Det borde inte vara så svårt.
Jävlar.
Jag hatar när en kvinna ser bättre ut än jag gör i mina egna kläder.
Jag vet.
Jag borde vara en modell, fast jag kan inte bli fotograferad.
Hur som helst, vi har några accessoarer åt dig.
Jag behöver inget av det där.
Jag har häxblod i mina ådror.
Och ett gyllene tillfälle.
Hertiginnan har aldrig varit mer sårbar.
Jag behöver inte bli övertygad.
Det är dags för mig att stiga upp -
- och för henne att falla.
Det är inte din parfym som avslöjar dig.
Det är ditt blod.
Jag har aldrig känt en annan kvinna vars blod luktar valnötter.
Ditt luktar fortfarande som lakrits.
Du ser otrolig ut.
Vad har du ätit?
Jag åt precis en häxa.
Verkligen?
Det känns som om grizzlybjörnar rusar igenom mina ådror.
Jag känner mig stark.
Stark nog för att sänka mig?
Jag skulle kunna ha Yogi Björn rusandes i mina ådror -
- och ändå ta dig.
Och att låsa in dig i korridoren -
- har säkert inte lättat på din vrede mot mig.
Jag fantiserade om att komma hit och göra slut på dig vartenda dag.
Vad kom du fram till?
Du gillade alltid att ta din tid.
Jag har inte bestämt mig än.
Jag har aldrig gillat att planera. Jag föredrar improvisation.
Jag är svag, men fortfarande mästaren.
Du kanske kan besegra mig -
- men du kommer inte ut härifrån utan åtminstone en svår, livslång skada.
Jävlas du med mig?
Jag tror att alla i världen antingen tror att de är välsignade eller förbannade.
Jag har börjat inse att jag är varken eller.
Jag är en förbannelse.
Ingen som kommer inom tre meter av mig överlever.
Och Gud hjälpe en om man kommer riktigt nära, hud mot hud -
- då är man riktigt körd.
Försöker du få mig att tycka synd om dig?
Jag försöker be om ursäkt.
Jag är inte van vid detta. Ha lite förståelse, slyna.
Vad sägs om att jag ger dig hotellet?
Avgångsvederlag för 20 år i helvetet?
Jag gillade att bo här, för det fick mig att känna mig säker.
Men jag förstår nu att det bara var för att jag var så bekväm med att leva med hjärtesorg.
Jag vill inte vara här längre.
Det är svårare att döda dig när jag sitter i samma rum som du.
Lättare att karva ut ditt hjärta -
- och äta det när du bara är ett monster i min hjärna.
Det låter som ett perfekt sätt att dö.
Så erotiskt.
Jag vill gå.
Bara jag och min lille pojke.
Okej, döda mig.
Men sätt på mig först.
Le åt dig själv, John.
Tio budord.
Varje offer en värdig representant för sin synd.
Och den sista, du skall icke dräpa.
Jag antar att vi båda skulle kunna sitta på den hyllan, men ditt val var utmärkt.
Kunde inte ha gått bättre om jag planerade det själv.
Är du inte stolt över vår pojke, Sally?
Jag visste alltid att han var den ende.
Hur mår du, John? Det måste vara upprymmande.
-Ja. -En fullständig känsla av helhet.
Jag är helt klar.
Nej. Nej.
Han tillhör mig.
Jag behöver honom vid liv. Ute i världen.
Det är mer på spel här än ditt kvinnliga begär.
Jag har planer för den här.
Sluta innan min missbruksdemon blir din kompanjon.
Inga fler planer.
-För mig till min familj. -John.
-Snälla.
Minns du första gången, ms Evers?
När jag var intim med det motsatta könet?
Första gången som du insåg att du var ett spöke.
Jag var mycket rädd och förvirrad.
Men du hjälpte mig att hålla mig lugn.
-Du var min klippa, mr March. -Ja, ja.
Grevinna kommer att vara lika illa förtöjd.
Det är upp till oss att vara hennes barlast.
Jag vill att allt ska vara perfekt. Vad ska vi äta?
Skuren biff på rostat bröd.
Som middag för min drottning?
Det är en skandal.
Älskling, du ser strålande ut. Kom in.
Ta min hand.
Det kommer att ta ett tag att vänja dig vid ditt nya tillstånd.
Hur mår du?
Jag känner ingen smärta -
- men ingen passion.
Ingen passion, ingen eld.
Passionen fanns framför dig, om du bara öppnat dina ögon för att se den.
Jag behöver åtminstone inte spendera evigheten som en päronformad subba.
Jo.
Du kommer nog bli något frustrerad medan -
- du vänjer dig vid förändringarna i ditt nya liv.
Oförmågan att lämna hotellet är en sådan.
Men det finns ingen nytta med att understryka begränsningarna.
Istället är vi välsignade.
Vi är åter tillsammans, min kära.
Det faktumet raderar en mängd synder.
Jag kan äntligen förlåta dig för att du angav mig till polisen.
Jag angav dig inte.
Du behöver inte komma med fler undanflykter, raring.
Vi har reducerats till vår essens.
Jag ljuger inte.
Om jag hade velat döda dig, hade jag gjort det själv.
-Vem då? -Du borde ha åkt.
Varför åkte du inte?
Jag visste att du skulle bli uttråkad till slut.
Varför var du tvungen att dö här?
Det var jag. Jag gjorde det.
Jag ville ha dig själv.
Jag lämnade näsduken åt polisen.
Jag visste att de skulle -
- komma och att du aldrig skulle låta dig själv bli fångad.
Jag ville att vi skulle dö ihop.
Så att du kunde se hur hängiven jag var.
Medan den här föraktade varje stund som hon tvingades vara i din närhet.
Jag hade gladeligen stått vid dig, väntandes på att vara till din tjänst -
- njutandes av varje ord du yttrade.
Har du inte sett bevisen på min kärlek?
Känner du ingenting alls?
Kan du se mig nu?
Jag har blottat mig själv.
Jag har levt i tystnad så länge.
Ge mig ett ord, mr March.
Låt mig vara lycklig.
Ut med dig.
Du är bannlyst från min närvaro.
Jag känner mig -
- märkligt fri.
Jag kommer inte längre tjäna dig -
- och din hora.
Du har ingenting.
Vad ska du annars göra?
Det finns fler fläckar i himlen och på jorden -
- än vad som dröms om i din filosofi.
En skål.
Jag är så glad att jag har dig framför mig.
Inte en gång i månaden, utan för alltid.
Tills solen faller från himlen -
- och himlen är satt i brand.