Vraćam se oko četiri.
Treba mi pomoć da izrezbarim te bundeve.
Ko je to? - Marie Antoinette.
Ove godine imam francusku temu. - Idem u teretanu.
Pazi da staviš kondom.
I pokupi mi gala jabuke.
Mislio sam da će ove zlatni delišes izgledati dramatično
u kanti, ali izgledaju dosadno i depresivno.
Nema kontrasta.
Zašto bi poneo kondom u teretanu?
Možda jer ševiš onog svog trenera. A trebaću i tikvice.
Obesiću ih ispred na drvo,
obojiti ih i biće ti slatki, mali
organski duhovi.
Znaš šta? Istina je.
Šta? - Da ševim svog trenera.
Znaš šta još? Pasivan je. I obožava to.
Prvo... Molim te, seti se našeg dogovora,
ne pitaj, ne govori.
A drugo, bi li me ovo priznanje trebalo...
povrediti? Jer trenutno, vezano za tebe...
ne možeš mi ništa.
A trebam i suvi led. Jesi već odabrao kostim?
Zašto to radiš? - Jer ćemo imati zabavu za tri dana.
Ovo je sve sranje! Sve što smo postali je sranje!
Jebe mi se za bundeve! Želim ljubav,
želim strast, želim odnos s muškarcem, ne Marthom Stjuart!
Onda idi!
Zaboravio sam, ne možeš. Jer je sav naš novac
u ovoj kući koju smo mislili urediti i prodati,
ali sada ne možemo jer je ekonomija u kurcu.
Misliš da želim rezbariti dvadeset bundeva
i zaprljati si nokte?!
Ja pokušavam!
Pokušavam napraviti ovaj dom toplim,
i ugodnim i spektakularnim,
a zabavu snima jebeni "Ele Dekor"
pa će neko možda videti i kupiti ovu kuću,
a onda se mogu slobodno
zaljubiti u 25ogodišnjaka sa super bicepsima.
Zato mi se skini s vrata, izdubi đavolsku bundevu,
odi si po kostim i sredi se!
Ne mogu verovati u što smo se pretvorili.
Veštice koje se svađaju oko bundeva.
Hteli smo dete.
Zamišljali smo si taj...
sjajan život.
Crvene nisu dobre!
Moraju biti zelene.
Slatko... Zapravo, dobro je.
Jako... Zastrašujuće, seksi.
Dođi mi pomoći sa šišmišima.
Žao mi je...
Žao mi je zbog svega... ponašanja, lošeg libida.
Verovatno mi je pao testosteron od stresa.
Idući tedan idem doktoru.
Jesi li kupio jabuke?
Ovo je neprihvatljivo, Marky.
Samo jedna osoba u dva tedna.
I nije ni videla sve koliko se uplašila.
Morate napraviti nešto. - Ne okrivljujte mene, g. Harmon.
Ova kuća ima problem s percepcijom, samo to.
Popravite to i kuća će se brzo prodati.
Šta da napravimo? - Mislim da trebamo stilista.
Molim? - Stiliste.
Ljude koje možemo zaposliti
da uz minimalnu naknadu
daju kući dašak stila i elana.
Mi imamo stila. - Svi misle da imaju stila
i svi misle da su duhoviti. Većina nisu.
Zato u mom poslu imamo stiliste.
Dođu, unajme par stvarčica,
razbacaju par jastuka
i naprave da kuća izgleda kao iz novina.
Noć veštica je. Zamislite samo koliko biste dobili
da uredite trijem
božanskim živahnim bundevama.
Puno sretne dece
znači roditelje koji pričaju svojim prijateljima,
znači više poseta i bolju reputaciju.
Čujem da su sinoć bacali jaja, g. Harmon.
Hej! - Srećna Noć veštica, čmar!
Gubite se!
Zašto si joj rekla?
Znaš, u ovome se slažem s njom.
Naš problem je reputacija. Nalazimo se na Turi ubistava, za ime Božije.
Marky, poznaješ li kojega stilista?
Možemo li odmah dobiti nekoga?
Da, prekrasnu englesku damu, prava je profesionalka,
ali malo je skuplja od mladog gej dečka kojeg znam. - Idemo s gej tipom.
Gej tip. - Nazvaću ga.
Noć veštica vuče korene od keltskog blagdana Sah-win.
Obilježavao je kraj žetve.
Slavili su ga da bi oterali svoje strahove.
Kelti su verovali da 31. Listopada,
granica između živih i mrtvih
nestaje i da mrtvi mogu hodati među živima.
Zato se ljudi maskiraju, da oteraju duhove.
Ja nikada ne bi htela biti duh. Tako je tužno.
Što ćeš biti ove godine, Addy?
Ti se to crveniš? Pogledaj se.
Znaš šta? Mislim da je to
sjajan kostim. - Jesam li rekla da možete pojesti sve kekse?
Htela sam od njih napraviti kolače, ali sada neko
mora otići do prodavnice da kupi još. - Idem ja.
Kupi mi i šteku.
Mogu natenkirati i motor?
Ćao.
Šta to radiš?
Znaš ti čitati.
Samo voliš sliniti nad njim.
Sećaš se šta se dogodilo zadnjem? - Nije bilo tako.
Samo je čitao. - Jedan tren čita,
a druge mu je ruka u tvojim gaćicama. - Miriše bolje od poslednjeg.
Šta si rekla?
Slušaj me, dobra mala devojčice...
Dala sam ti svaki centimetar života
u zadnjih trideset plus godina.
Ubila bih i umrla za tebe,
ali neću deliti naklonost muškaraca
koje dovedem u ovu kuću s ijednom ženom. Shvataš?!
Šta je ovo? Noć veštica...
Što si mu rekla u što ćeš se maskirati?
Ti i tvoj dečko sada imate i tajne?
Želim biti ona.
Lepotica.
Možeš opet biti Snoopy. Staćeš u kostim
ako se ostaviš keksa. - Neću opet.
Ideš kao Snoopy ili uopšte ne ideš.
A kada se Travis vrati, pošalji ga gore.
I nema više ovoga. - Mrtvi mogu slobodno hodati
na Noć veštica.
To smo oduvek znali.
Maškare!
Šta radiš ovde? - Maškare?
Maškare su. Ja obilazim punih sedam dana.
Jedino vreme kada mogu biti svoj.
Samo ubaci tisućicu u bundevu
i sve će biti super. - Odlazi s mog poseda!
Ili što? Nazvaćeš policiju?
Znaš šta? Možda i hoću. Nisam ništa skrivio!
Ne? Pa, ta senica u dvorištu je izgrađena prilično brzo.
Pitam se imaš li sve odgovarajuće dozvole.
Možda bi neko trebao nazvati inspektora
da dođe i proveri.
Ispod te senice je ono što si ti skrivio. - Ne, ispod je ono
što si ti skrivio. Tamo nije moje dete.
A ako Vivien otkrije, nema više tvoje porodice.
A sada... Daj mi moj poklon. Ne želiš ono drugo.
Gotov sam sa pričom. Imam pacijenta.
A ja sam strpljiv. Ali postoji granica.
Pristao sam na ovo jer moramo raščistiti par stvari.
Psihijatar kojeg sam ti preporučio, dr. Goldman, kaže da se nikada nisi pojavio
na prvu terapiju, a nisi ni nazvao da otkažeš.
Želim ići samo kod vas.
Razgovarali smo zašto to ne može uspeti.
Što me dovodi do sledećeg...
Jako smo ti zahvalni, Tate,
koliko si pomogao mojoj porodici.
Ali, moraš objasniti sada i ovde
što si radio u kući u vreme provale.
Istina je da sam samo visio napolje
i bacao kamenčiće na prozor.
Ali oterala me je.
A onda sam primetio da su vrata otključana
pa sam... Ušao unutra.
Nije bilo u redu, znam.
Shvatam.
Ali zato te ne mogu lečiti.
Neprimereno je za sve uključene.
Stvarno trebam vašu pomoć. Ne želim biti ovakav.
Želim biti dobra osoba. I znam da mi vi možete pomoći.
Vi ste jedini... Jedini kome mogu verovati.
Ne smeješ dolaziti ovde.
Slušaj, imam vremena. Naći ćemo se negde na kavi, ali moraš
mi obećati... - Obećajem vam! Obećajem.
Nema više čudnih sranja, dobro?
Ovo je upravljačka ploča. S njom se upravlja senzorima na vratima i prozorima.
Dobićete i
ove infracrvene detektore pokreta. Oni idu u predvorje.
Ovo je tipka za paniku.
Sakriću jedan u noćni ormarić,
jedan negde u kuhinju. Ako čujete nešto po noći,
pritisnete ovu tipku i ja dolazim, dobro?
Uzimajući u obzir ono što se nedavno dogodilo
očekujem lažne uzbune, pa se ne morate sramiti.
Dobro, ako kažete. - Kažem.
Pitanja?
Sigurna sam ih imam stotinu, ali
trenutno se ničega ne mogu setiti.
Mislim, sistem u ovoj kući je tako... - Da, iz Reaganovog doba.
Da. - Znate da ako nestane struje ili neko prereže
telefonske linija... - Da, bili bismo u velikim problemima.
Da, baš tako.
Je li Marky donela te bundeve?
Da. - Baš lepo.
Hvala. Volim takve stvari. Gospođo Harmon, pitanje...
Mogu li dobiti slobodno na Noć veštica? Želim posetiti majku.
Naravno.
Gotovo. - Staviću je napolje.
Ruže imaju uši.
Isuse, kakav trn u oku. - Ćao.
Ćao.
Sjajna kuća, toliko potencijala.
Hvala.
Vi ste Markyni stilisti? - Ja sam Chad Warwick.
Ovo je moja kugla i lanac, Patrik.
Dobrodošli.
Ovo je zapravo zabavno.
Nikada to nisam radio kao klinac. - Zašto ne?
Znači momci, vi od ovoga živite.
To mi je neverovatno. I super.
Mislim da je stil tako važan. - To je sve.
Baš super što vam mogu pomoći da imate najbolju Noć veštica ikada.
Ja je obožavam. Kao i Patrik
jer su barovi puni tipova
sa pločicama i praktički bez ičega na sebi. Zar ne, Pat?
Aby, O'Bar, Rage...
Tamo je bio prošle godine, umesto da mi pomaže sa maškarama.
Popij si još jedno, dragi. Rezbarenje izvlači njegovo pravo lice.
Osim Noći veštica
i da napravimo da sve izgleda ugodno, što shvatam,
imate li još kakvih predloga
kako da poboljšamo kuću, da je brže prodamo? - Zapravo, da.
Sjenica mora napolje. Sve je krivo. - Slažem se. - Ali tek smo je stavili.
Sam si je postavljao, Bene? - Da.
Prebrodimo sutra uvečer, a onda je rušimo
i stavićemo lepi organski vrt. - Sranje!
O Bože! - Da vidim. - Mislim da ću trebati šivanje.
Ne, u redu je, mogu to srediti. - Pat je bolničar.
Mislila sam da si stilist. - Stvarno si smeješna, Vivien.
I sjajna ti je boja kose, jedva da mogu videti izrast.
Moja prirodna boja. - Gde vam je prva pomoć?
Gore. - Pogledaj to. Umetničko delo.
Hvala.
Šta radiš?! - Ma daj, Bene, vidim da smo isti.
Igraš ulogu poslušnog mužića,
ali voliš da ti neko popuši taj penis često i dobro.
Ja ti mogu pomoći. Četiri minute, niko neće znati.
Nisam gej. - Nisam bio ni ja dok mi nije popušio tip.
Ne! Ne.
Oprosti, samo... prošlo je već dugo.
Nemoj reći Chadu, dobro?
Ne ide nam baš sjajno. - Muž ti izgleda vrlo...
Zgodno? - Nervozno.
Ne znam. Samo imam taj osećaj...
tame.
Izgleda da ti i Pat imate problema. - Da.
Da. Ne može zadržati penis u gaćama.
Uhvatio si ga te vara? - Da. Pravi sam detektiv.
Kako? - Lako je.
Račun za mobilni.
Možeš izbrisati poruku, ali ne i račun.
Vivien, taj šišmiš je grozan! Daj da ga završim.
Maškare! Danas je fašnik, veseli dan, dajte nam nešto, idemo napolje!
Addy! - Želim biti ljepotica za Noć veštica.
Želiš što? - Pretvori me u ljepoticu poput sebe, Violet.
Zapravo i nisam baš dobra u ovome. - Nije važno.
Svideće mi se. - Zatvori oči.
Koliko imaš godina?
Dama nikada ne otkriva godine.
Je li Tate tvoj dečko?
Poznaješ ga?
Pričam s njim kada dođe ovde.
Sviđaš mu se, misli da si lepa.
Jesi li devica? - Da.
Ti nisi? - Naravno da ne.
Ne možeš stalno provaljivati kod nas, Addy.
Ali sviđa mi se ovde!
Moji prijatelji su ovde.
Violet, prekrasna sam!
Prokletstvo, dolazi ovde!
Ko ti je to uradio?! - Violet!
Toj curi pravim novi kolač!
Operi tu sramotu s lica!
Ne! Želim biti lepotica!
Pa nisi i znaš to!
Ali želim biti! - Čak je i tatica rekao da te dam u dom,
ali ne, nisam mogla. - Ne želim biti Snoopy!
Želim biti lepotica! - Znaš li što misle kada hodamo niz ulicu?!
"Hvala Bogu da to nisam ja".
Osećaju se srećnima.
I misle da sam ja hrabra.
Kao da sam imala izbora!
Ne!
Tate?
Rekao si da dođem u ponoć.
Ko se skrio...
Idiote!
Uplašio sam te. - Ne, nisi.
Odakle ti to? Tata ga je bacio.
Ko nađe, njegovo je.
Stvarno? Nisam te uplašio? - Rekla sam da nisi. - Kladim se da mogu.
Moraš staviti prste na drugu stranu. - Ne verujem u ta sranja.
Čarls će odgovoriti na sva tvoja pitanja. Živeo je ovde.
Hoće li mi Čarls reći što se dogodilo s onim kretenima
koji su nas hteli ubiti? Što si im uradio?
Rekao sam ti da nisam ništa. Imao sam malo pomoći.
Šta je u ovom podrumu? Želim istinu.
Ono što ti kažem može te preplašiti... Nasmrt.
Mogu podneti. - Dr. Čarls Montgomeri je izgradio ovu kuću.
a u ovom podrumu je radio.
Čarls je bio lekar slavnih,
ali bio je i zavisnik, a njegova supruga Nora nije
mislila dopustiti da to uteče na njen stil života.
Pa je dogovorila mali posao sa strane.
On će se pobrinuti za devojke koje više nisu htele biti u nevolji.
I to je trajalo sve dok jednoga dana jedna devojka više nije mogla čuvati
tajnu i rekla je svom dečku šta se dogodilo.
Stan Montgomeri. Ko god je to, prošlo je deset
i ne biste trebali zvati ovako kasno. - Oko za oko.
Ko je to? - Zub za zub.
Neću više tolerisati ovakve besmislice...
Čarls, upravo sam vodila najčudniji razgovor.
Čarls?
Moj Bože! Čarls!
Dečko je hteo osvetu
pa je oteo njihovo dete.
Prestrašeni, doktor
i supruga su čekali zahtev za otkupninu. - Ti si kriv, Čarls.
Koje je značenje ovoga?
Čarls? Šta je to, Čarls?
Madam, nema potrebe gledate!
Izluđen od bola doktor je pokušao iskoristiti svoje iskustvo
i kirurške veštine da prevari smrt.
Želim pokopati našega sina u ovome.
Čarls?
Šta to radiš?
Što si učinio našem detetu?!
Ali ono što je stvorio bilo je bezbožno i čudovišno.
Pa čak i nakon njihovog tragičnog kraja...
ta je "stvar" ostala ovde do danas.
O Bože...
Stvarno si pun sranja!
Ne verujem ti ni reči. Zaboravi. Zaboravi da sam pitala.
I dosta mi je da se družimo
na ovom tamnom, vlažnom mestu.
Zašto ne možemo otići negde, na pravi spoj?
Dobro.
Sutra uvečer. Idemo napolje.
Tvoj otac je pristao da dolazim kod njega, ali ne smejem biti ovde.
Dođi, ja ću proveriti.
Ima toliko različitih ukusa, ne prepoznajem ni pola.
Što smo rekli? Ne jedemo ništa dok ih ne pregledamo kod kuće!
Podseća vas na Violet, zar ne?
Violet?
Tako sam uplašena! - Izgledaš sjajno.
Uvek je morala biti strašna. Moja hrabra devojčica...
Baš kao i njena mama.
Pametna i lepa...
Nije morala biti poput ostalih.
Stvar je da sam... Da sam i ja bio problematično dete.
Bio sam poput tebe, Tate.
Nisam se baš nadao previše.
Kao ni iko drugi.
Svima je bio potpuni šok, uključujući i mene,
kada sam postao lekar. Ali nekako mi je dan taj...
neverovatan dar porodice.
Biće dobro, dr. Harmon...
Žao mi je... Bože...
Žao mi je, Tate.
Addy?
Gde ti je kostim?
Ne idem u maškare ove godine. Prestara sam.
Noć veštica je! Svi mogu postati neko drugi,
raspustiti si kosu.
Mislila sam da želiš biti lepotica.
Sada se ne moraš brinuti za šminku.
Hajde, da vidim taj osmeh...
Hajde, medena, daj da vidim osmeh.
Dobro? Idemo videti ima li mama odeće koja ti pristaje
Hajde.
Možda jedna od trudničkih haljina.
Jesi li videla moje... Očnjake?
Hoćeš griz?!
Ma daj, Viv, ti si ovo htela,
možeš bar pokušati uživati? - Kako je Hayden?
Molim? - Kunem se, Bene...
Rekla sam ti da ako mi opet slažeš...
da smo završili.
Ne mogu ovo... ne mogu. - Vivien...
Viv? - Pogledala sam telefonske račune.
Njen broj je tamo 20 puta, više.
Da, jer joj se ne javljam.
A kada dođe do mene, kažem joj da me ne zove.
Jesi li je posetio u Bostonu? - Vivien, ne!
Stalno me zove... Rekao sam da ću zvati policiju ako ne prestane.
I je li? - Jeste.
Neće više zvati.
Možda hoće jer sam joj ostavila poruku.
Pa, ne bih se očekivao da nazove. Bio sam prilično jasan.
Žao mi je što ti nisam rekao, ali...
nakon svega što se dogodilo, nakon provale...
Nisam želeo dodati još stresa. Imala
si svako pravo reagovati upravo tako,
ali, veruj mi...
s Hayden je gotovo.
Hayden je.
Nazvaću je kasnije.
Kakva je to buka?
Sablasni zvukovi Noći...
Stvarno? - Šta?
Da vidimo. Prvo što će neko pomisliti,
pre nego što dožive moju studiozno postavljenu
instalaciju je tebe
kako otvaraš vrata u tom veštičjem kostimu iz Caritasa.
Ali ne bojte se, grof Dosada je stigao da popravi stvari.
Šta je bilo? - Ne sviđaju mu se kostimi.
Pa, sad više ništa ne možemo napraviti.
Tek što nisu počeli dolaziti, a još moramo srediti bačvu s jabukama.
Koji je ovo đavo? - Šta?
Chade? - Gala jabuke.
Posebno smo naglasili da moraju biti Granny Smit.
Nisu ih imali u trgovini.
Onda odeš na tržnicu
ili u voćnjak i kupiš vreću od Pedra!
Gde je trud? - Mislim da malo preteruješ.
Jer sam jedini kojemu je jebeno stalo?!
Mislim da biste trebali otići.
Misliš da bismo trebali otići iz naše kuće?
Nije vaša kuća.
Mi to znamo, vi znate i kuća zna.
Iskreno, ne zaslužujete je. - Napolje!
Da, odlazite. - Ne odlazimo iz ove kuće.
Napolje! Napolje!
Dosta mi je svega ovoga! Samo idite!
Ne trebaš gledati ovo.
Napolje!
Jesi li dobro?
Ne verujem ti, Bene.
Ispričaš mi svoju priču,
ali imaš taj sjaj u očima, malo...
laži, malo tame.
A ja više ne želim živeti sa sumnjom...
i zato želim da odeš.
Želim da odeš.
O, Bože! - Šta je?
Šta je? - Kao da beba udara.
To je nemoguće. Prošlo je tek osam nedelja. Dobro.
Moram u bolnicu! - Šta se događa?
Ostani ovde i ne otvaraj vrata. - Da ne otvaram vrata? Ali Noć veštica je.
Maškare!
Piše, "Uzmi jedan". Ne znaš čitati?
Lepotica sam. Želim da me Violet vidi.
Retardirana.
Hej! Čekajte mene!
Ne, ne lice, to je maska!
Slomio je nogu.
Žao mi je što ste čekali.
Osećate li bol u području abdomena?
Samo mi je jako loše, ali nije bilo udaranja
otkad smo otišli od kuće pre pola sata.
Pa, ne može biti dete jer je veličine zrna pasulja.
Znam, zato sam i zabrinuta. Osećam... Da nešto nije u redu.
Sigurno su samo plinovi,
ali ćemo pogledati i uveriti se da je sve u redu.
Dobro...
Sigurni ste koliko ste trudni?
Da, osam nedelja. Sigurno. - Dete izgleda puno veće.
Dobro, evo ga...
Bože! - Idem po nekoga.
Šta se događa? Bože!
Bože, moje dete!
Šta se dogodilo?
Šta se dogodilo?!
Istrčala je na ulicu. - Udario ju je auto, gospođo.
Ne! Umire li?
Radimo sve što možemo. - Dobro, moramo...
Moramo je odneti na travnjak
dok je još s nama. - Moramo je stabilizirati...
Ne! Ako mi ne možete pomoći, onda mi se mičite s puta!
Gospođo, pustite da... - Ne!
Addy, hajde...
Odvesćmo te kući
gde su ti svi prijatelji. Hajde, dušo...
Skoro smo stigli. Ostani sa mnom, Addy,
samo još par metara. Isuse...
Moj Bože, Addy?
O, ne!
Ne...
Majko...
uvek si imala najlepše ruke.
Što su ti uradili?
Ja sam kriva.
Nisam bila tu.
Tako mi je žao.
Dođi sa mnom, dušo.
Želim, ali ne mogu, majko...
Ne mogu!
Želim svoj novac!
Ne odlazim odavde
dok ne dobijem svojih hiljadu dolara!
Ben Harmon!
Ne odlazim odavde dok ne dobijem svojih hiljadu dolara. Jebi se!
Duguješ mi!
Evo, uzmite jedan i bežite!
Hajde, hajde... - Zdravo, dušo.
Tata, napolje je neki čudni tip i traži novac.
Mislim da je možda jedan od tvojih pacijenata. Ne znam,
da nazovem policiju? - Ne! Ne samo... Samo drži vrata zatvorena.
Je li zaključano? - Da.
Mi smo na putu.
Violet, samo... Samo drži vrata zatvorena.
Znam da ste unutra.
Je li to tvoja kćer?
Violet!
Bene! Nije tu!
Nazovi je na mobilni!
ivan204 ;)
prilagodio Ja_pfc