UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Alo?
Trebuie să răspunzi la primul apel.
Sau ce? De unde ai numărul ăsta?
O să afli.
Ne vedem la școală.
Da, e Ziua Îndrăgostiților.
Mottoul balului e „Iubirea e iubire”...
Uitați care e treaba cu iubirea la liceu.
Iubirea nu înflorește într-o atmosferă de paranoia.
Oricine crede că Ziua Îndrăgostiților la liceu e o celebrare a iubirii,
probabil crede că toate controalele de la aeroport sunt pentru securitate.
De ce dracu' au pus camere?
Sunt peste tot. Uite!
O fi din cauza vandalismului.
Anul trecut nu au pus și a fost mai rău.
Majoritatea liceelor au camere.
Acum e diferit. Știu ei ceva.
Ești cu nervii praștie de câteva săptămâni. Încetează.
Tu ignori chestii din bula ta de fericire, dar e groasă.
E a treia oară azi. Răspunzi?
- E un robot. - De ce nu-l blochezi?
Sunt numere diferite.
De ce te sperie un robot?
Merg la ore.
- Ce? - Ți-am spus ce pățești dacă nu răspunzi.
Știi regulile.
Ba nu știu regulile tale idioate!
Doar că m-ai sunat de 15 ori și nu știu de ce!
- Ba știi. - Ba chiar nu.
Vei afla.
Cine ești?
Asta vei afla doar dacă nu îmi răspunzi,
și atunci se va dezlănțui iadul.
De ce? Ce o să faci?
Nu, Clay. Întrebarea e ce o să faci tu.
Cum adică?
Răspunde când te sun și vei descoperi.
Știu ce o să spui.
- Despre? - Ziua Îndrăgostiților.
Că urăști balurile și inimioarele de hârtie.
- Uite care-i treaba... - Discutăm din mers?
- Da. - Bine.
Mă confrunt cu realitatea că voi absolvi liceul
fără să trăiesc anumite experiențe care nu mi se păreau necesare,
dar pe care aș vrea să le am.
Am avut mai multe experiențe interesante
și de altele m-aș fi putut lipsi,
dar nu vreau să ratez unele lucruri.
Chestii normale, cum ar fi să fiu invitată la bal
și să merg la bal cu cineva... care mă invită.
Trebuie să plec.
- Să intru acolo, singur. - Bine.
Mi-a făcut plăcere. Pe mai târziu!
CAMERĂ OBSCURĂ OCUPATĂ
Știu că ești tu, Winston.
Winston?
Cine dracu' e Winston?
Nu recunoști numărul?
Ba da, dar cu cine vorbesc?
Ce vrei?
Vreau să faci ce-ți spun.
Dacă nu, voi publica...
probele că Monty e nevinovat.
- Nu e posibil să ai așa ceva. - Așa crezi?
Avem telefonul lui.
Ce găsești pe un telefon?
Mesaje, e-mailuri, poze.
Vrăjeală!
Nu există... Minți de-ngheață apele!
Mă jignești, Clay.
Nu e o idee bună să faci asta.
Băi!
Deschide ușa!
Du-te-n mă-ta! Deschide!
Rahat!
Te rog, lasă-mă să ies!
Te rog!
N-am făcut-o eu!
Ce ai pățit, Clay?
Zi-mi!
Eu...
M-am blocat.
Încuietoarea e stricată,
dar bănuiesc că se poate bloca.
Ce cauți aici?
Eu...
Îl căutam pe Winston.
Da?
Nu vine aici până la a patra oră.
Pot să-i spun că îl cauți, dacă vrei.
Nu.
Nu e nevoie, mersi.
Clay!
E totul în regulă, nu?
Da.
Toate bune.
Nu cred că exagerez deloc când spun că sunt complet paranoic.
Zic și eu, e posibil ca aceste camere să facă locul mai sigur.
Ne încalcă intimitatea.
Da, dar s-ar putea să împiedice infracțiuni.
Adică unele noi.
Apropo de siguranța noastră, mă gândeam...
să mergem la bal împreună.
Da.
Mai puternice împreună.
Am transmite un mesaj pozitiv.
Nu trebuie să așteptăm ca proastele să fim invitate la întâlniri.
Cine se bagă?
Aveți parteneri?
Mă bucur pentru voi.
Marfă!
Eu nu am partener.
Mergem împreună?
Și Clay?
Nu pare să fie interesat.
Nasol!
Toată situația asta e nasoală.
Sunt președinta școlii.
Sunt o femeie colosală și nu-mi găsesc niciun partener.
- Tipii sunt nașpa! - Da, dar știam toate.
E aiurea că au instalat camere înainte de Ziua Îndrăgostiților.
- Care-i treaba? - E de formă.
Nu poți distinge iubirea adevărată de o poză de cuplu bună.
Ba da. Poza e pentru totdeauna.
Alex, iubirea e iubire.
Cine știe ce e iubirea?
E iubire.
Așa scrie pe poster.
Irosim atât de mult timp cu ritualurile astea romantice,
iar Ziua Îndrăgostiților e o zi pierdută.
Cum ai prefera să-ți pierzi timpul?
Tyler zicea că se ține un maraton de filme de groază la Crestmont.
Mergem împreună?
Aș vrea să pot, dar trebuie să documentez
abureala de la balul de mâine pentru anuar.
Dar sunt liber diseară.
- Tyler zicea că are planuri, nu? - Da.
Dar noi am putea face ceva.
Adică doar noi doi.
Sau ai și tu planuri?
Da.
De fapt, nu.
Da, mi-ar face plăcere.
Bine.
Mișto!
Unde ai fost? Ți-am trimis vreo șase mesaje.
Scuze, am fost foarte ocupat.
- M-a sunat Chloe. - De ce?
O îngrijorezi.
Se pare că nu i-ai răspuns la apeluri. Să-mi fac și eu griji?
Nu i-am spus nimic, dacă asta te roade.
- Nu e asta. - Nu pot spune nimic, nimănui, niciodată.
Deci e-n regulă?
Poți să-mi spui mie.
Justin, de când te doare pe tine-n cur?
Uite, se ține un atelier după-amiază, cu toată echipa.
Vino și tu.
Pentru ce? Tu ești căpitanul acum.
Sunt secund și doar îl ajutăm pe Charlie.
Kerba ne-a obligat.
- Bine. - Zach.
Nu aș fi fost în echipa asta
dacă nu-ți băteai capul să mă ajuți când am avut nevoie.
Bine.
O să vin.
Nu, nici vorbă!
Nici ca prieteni?
Nu vorbești cu mine decât când ai nevoie de ceva.
Te iei de mine rău azi.
Tu ai încetat să-mi vorbești,
și, la o săptămână după Ziua Recunoștinței,
m-ai ignorat complet.
Nu te-am ignorat, doar...
Mă sperie să mă gândesc la asta.
Înțeleg.
- Mai mult ca oricine. - Așa e.
- Dar tot nu merg cu tine la bal. - Ca prieteni!
Mergi cu cineva?
Nu, și mersi că ești șocată de posibilitatea asta.
De ce ești așa înverșunată?
Fiindcă...
Sunt președintă și ar trebui să fiu prezentă.
- Mergi singură. - Nu e normal!
Ce rost are să ne recuperăm viețile
dacă nu putem... să trăim?
Da...
Te înțeleg.
La liceu, întotdeauna te urmărește cineva, așteptând s-o dai în bară.
Și cu siguranță vei face asta.
Chiar ești îngrozit, nu?
Măcar nu sunt un laș care se ascunde la telefon.
Nu mă ascund. Sunt chiar aici.
Am un loc liber.
De ce nu mi te alături?
De ce? Ca să mă pocnești în figură?
Nu, cred că tu trebuie s-o încasezi.
Vreau să pornești o bătaie și să nu ripostezi.
Ai cinci minute.
Cinci... Pe bune?
Cum să...?
Alo?
Știu că sună absurd, dar trebuie să mă lovești tare.
Nu.
Frățioare!
Te rog, lovește-mă.
Nu știu ce ai, Clay, dar nu te lovesc.
E din cauza piciorului?
Sau i-ai promis iubitei tale, Chloe, că nu te bați? Adică iubitei lui Bryce.
Îl făceai praf pe Bryce. Acum ești fătălău?
Asta ești?
Un fătălău?
Târfă.
Încă o dată, târfă.
Clay, trebuie să te aduni.
Tu vorbești?
Vezi tu, eu îmi distrug propria viață.
Tu ne tragi pe toți la fund.
Dă-i de cap cumva, nu-mi pasă cum.
Sunt impresionat.
Ține-o tot așa.
Frate...
mi-ai tras clapa de două ori.
Care-i faza?
Nu-i nimic.
Sunt doar ocupat.
Făcând ce?
Cu școala... și slujba.
- Ai o slujbă? - Da.
Unde?
La Ultimate Portrait Studio.
Am viața mea. Nu pot veni la comandă.
Da, bineînțeles.
Tyler Down, te cheamă directorul.
- E totul în regulă? - Da.
Tyler.
E doar dr. Singh, ca întotdeauna.
Mulțumesc.
Toaletă?
Antonio Padilla, nu ești în clasă.
Am permis.
- Pentru? - Pentru toaletă.
Ai trecut pe lângă. Dă-mi să văd.
Nu am timp de prostii, frate.
Eu am tot timpul din lume. E slujba mea.
Ce faci cu ăla?
Nimic.
Folosește-ți instinctul de luptător.
Luptă pentru mine.
- Pentru tine? Nu înțeleg. - East County Pro-Am.
E o ligă independentă.
Eu, niște tipi de la secție, pompieri, și câțiva puști talentați.
Ted!
- Totul e-n regulă? - Nicio problemă.
- Antonio... - Tony.
...se gândea să lupte ca semiamator.
Sunt sigur că se pricepe. Păstrăm legătura.
Îți dau detaliile.
Ai nevoie de ceva, Tony?
Nu, domnule. Îl căutam pe Tyler. Și-a uitat manualul în clasă.
E cu directorul Bolan acum, deci...
E cu Bolan?
Da, și mă duc chiar acolo. Aș putea să-i dau manualul.
Nu e nevoie. Mă văd cu el mai târziu.
Mă întorc la oră.
Bine.
Chiar și sub toată presiunea asta, încercăm să fim umani.
Încercăm să credem în romantism.
Sunt un mare idiot.
Nu te contrazic, dar la ce anume te referi?
M-ai invitat la bal mai devreme.
Eram pierdut în gânduri și trebuie să încetez cu asta
și să mă port ca o ființă umană, deci...
Te exprimi foarte stângaci,
mai ales când încerci să fii onest,
dar... te pricepi la imagini.
IUBIREA E IUBIRE? ÎNCERCUIEȘTE: DA SAU DA
Dar nu prea pare că am de ales, nu?
Cam asta era ideea.
Dar, cum ai spus tu, oamenii normali merg la baluri, deci...
vrei să fii normală cu mine?
Clay?
APEL
Ce e?
Te-am prins!
Julie, iubito, e totul în regulă?
Julie?
Iartă-l.
Se supără când oamenii încalcă interdicția de a folosi telefonul.
Vino!
Ce-a fost asta?
Nu spune că nimic, fiindcă întotdeauna e ceva.
- Cineva are telefonul lui Monty. - Ce?
Cum e posibil?
Mă hărțuiesc de două săptămâni. Au trimis imagini și de ieri mă sună.
- „Au”? - Ei, el, cineva. Vocea e mascată.
De unde știi că e telefonul lui Monty?
Sunt Monty. Lasă un mesaj și te sun eu.
De ce nu mi-ai spus?
- Nu știam dacă e pe bune. - Cum adică „pe bune”?
Nu știam dacă e ceva important...
- Până m-au sunat. - Aseară?
Cică au dovezi.
Și le vor publica dacă nu fac ce-mi cer.
- Ce ți-au cerut? - Nimic, deocamdată. Mă pregătesc.
Ascultă, e absolut imposibil să aibă vreo dovadă.
Nu există așa ceva.
Nu le permite să te manipuleze, bine?
O să găsim o soluție.
Nu trebuie să vă spun că voi dați exemplu pentru comportamentul băieților.
- Nu trebuie... - Deci nu ne spune.
Haide, frate. Fii respectuos.
Tocmai a spus că nu ne va zice ceva ce nu știm deja.
Ținând cont că tu nu știi nimic, mai gândește-te.
Gata!
Băieți! Tăceți naibii odată și ascultați-o pe domnișoară.
Dar vă pot spune asta...
Curajul pe teren e egal cu zero
dacă nu vă înfruntați reciproc când vă purtați nasol.
Sau când vă lăudați cu tipa bună căreia i-ați tras-o ieri.
Sau când ne spuneți „domnișoare”, de parcă sunteți gentlemani,
dar de fapt ne priviți de sus.
Să înfrunți genul ăsta de rahaturi...
înseamnă să fii bărbat.
Sigur că merg cu ea la bal. O vrea.
Încetează, Luke.
Adică își dă consimțământul că o vrea.
Tu... Asta a fost...
Ești grozavă, ca de obicei.
Adică la toate astea...
Te pricepi la asta.
Cum îți merge?
Mergi la bal?
Nu cred că mi-ar prinde bine atmosfera aia.
Tu mergi?
Sigur că da!
- Charlie! - Ce e?
Merg cu Charlie la bal.
Noi... Ce?
Da, am stabilit deja.
Nu, dar...
Bine.
- Super! - Super!
Rahat, Justin! Nu voiam...
Îi pot spune că nu merg.
Mi-e foarte frică de ea.
Stai liniștit, frate. Du-te.
Ești sigur? Speram să-mi spui să nu o fac.
Noroc!
M-am gândit...
Cred că ar asculta dacă l-ați aborda dumneavoastră.
O să încerc.
Bun pont!
A fost un sezon greu pentru toți.
Ce mai faci în ultima vreme?
- Îmi merge bine. - Da?
Te duci la întâlniri?
Da, mă duceam la o biserică lângă casa familiei Jensen.
Erau numai tipi bătrâni.
Nu credeau că un puști de liceu are multe motive să se plângă.
Se țin întâlniri și la o biserică de lângă casa mea.
E baptistă.
Văd mereu tipi stând în parcare după întâlniri.
Par mai tineri. Merită să încerci.
S-au terminat orele, dar nu și jocul. Nu-i spune lui Tony.
Clay, pe unde naiba umbli?
Îmi pare rău. Am fost reținut.
- L-ai găsit pe Tyler? - Nu e aici.
Mama lui zice că a început tura la 15:30, dar e deja 17:00.
- A mințit-o? - Ne-a mințit pe toți.
Standall știe ceva, sunt sigur.
De ce ar vorbi Tyler cu Bolan?
- Clay! - Scuze.
Ce ai? Avem o problemă.
Cred că avem mai multe, de fapt. Rahat!
Salut! Ce faceți aici?
Cică ați sunat-o pe mama.
Te-am sunat pe tine înainte și nu ai răspuns.
Aveam telefonul închis.
Unde ai fost după ore? N-ai întârziat?
Tura mea începe la 17:30.
Ce vă pasă vouă? Care e marea urgență?
Voiam să mă ajuți să fiu DJ la balul de mâine.
De ce te-aș ajuta cu asta?
Tu mi-ai aranjat totul pe computer.
Nu pot.
- Scuze. - De ce nu?
Mă duc la serviciu.
Voi fi aici în următoarele cinci ore, în caz că țineți evidența.
Bine.
Dacă știam că ești așa de bun, nu aș fi venit.
E un sport pentru oamenii de rând. Asta e problema ta.
Tu probabil că jucai polo la Hillcrest.
Și crichet!
Cred că Liberty ți se pare plictisitor prin comparație.
Chiar din contră.
La Hillcrest n-am văzut pe nimeni să cedeze nervos de la un apel telefonic.
Da, asta a fost...
Nu a fost plictisitor, recunosc.
Sunteți apropiați, nu?
Care a fost treaba cu Clay?
Așa e Clay.
Poate fi foarte înflăcărat.
Ce naiba?
Se pare că dau cina.
Bine.
Mă gândeam... la bal.
Din moment ce tot o să fii acolo,
mă gândeam... să-ți țin companie.
Am putea râde de oamenii care dansează.
Sigur.
Putem petrece timp împreună.
Bine. Chiar dacă e o prostie,
n-avem de ce să nu mergem.
De dragul studiului sociologic.
Zic și eu... Ca prieteni?
Absolut.
Prieteni.
Mișto.
- Îmi pare rău. - Mie nu.
Am așteptat asta toată seara.
Încă primești apeluri?
E doar Ani.
Trebuie să răspund.
Vorbim mai târziu.
Ce? Ce vrei?
I-ai spus lui Justin Foley despre mine?
Nu. De unde îl știi?
I-ai spus iubitei tale?
Da.
Și ce dacă?
Ea e alibiul tău, nu?
Spune că a fost cu tine când a fost ucis Bryce?
Da.
Dar nu era, și putem dovedi.
Nu pot face asta.
Spune-mi ce ai sau...
Nu ai cum...
Nu l-am ucis pe Bryce.
N-am făcut-o. Spune-mi ce ai...
sau fă ce ai de gând.
Bine? Fă ce vrei!
Știi ce? Poate ai dreptate.
Poate ai îndurat destule.
Dacă vrei telefonul lui Monty, ți-l pot da.
Bine? E al tău.
Trebuie doar să-l iei.
Unde e?
E în locul din campus unde fetele bârfesc tipi ca Monty doar pentru atenție.
Clay...
Credeai că-ți dau telefonul lui Monty după toate astea?
Ce dracu' vrei?
Nu spune nimănui nimic. Sunt micul tău secret.
De ce?
- Pentru că nu am terminat încă. - Dar când?
La balul din seara asta.
Răspunde când sunăm și vei primi telefonul lui Monty.
De ce la bal? Ce se întâmplă acolo?
Fiindcă tuturor le place să danseze. Ne vedem acolo.
Tu...
Mama naibii!
De ce mergi, dacă nu vrei?
Fiindcă vrea iubita mea.
Dar nu-ți iubești iubita.
Tot nu știu dacă cred în dragoste.
Ai fost vreodată îndrăgostit?
Nu, la asta mă refer.
Și Hannah?
Am crezut că sunt îndrăgostit de ea timp de multă vreme.
Care e diferența
dintre a te crede îndrăgostit și a fi îndrăgostit?
Nu știam cine era ea.
Nu știam ce e iubirea. Încă nu știu.
Nu știi ce e iubirea,
dar ești încrezător când spui că e o minciună.
Poate nu o minciună, ci...
O fantezie?
Când vezi cum e cineva în realitate, dragostea se evaporă odată cu fantezia.
Deci iubirea e doar un ideal.
Adică nimeni nu poate iubi cu adevărat o altă persoană
și nimeni nu te poate iubi cu adevărat.
Credeți că mă eschivez?
Nu accept răspunsul: „Nu contează ce cred eu”.
M-am săturat de tactica asta și e important pentru mine.
Ce credeți?
Eu cred...
Mă întreb...
dacă tu crezi în iubire,
dar iubești atât de intens, încât doare uneori.
Și ți-e frică de durere...
cum i-ar fi oricui.
Dacă iubești pe cineva...
tot îi vei pierde.
Cândva, cumva.
Da, foarte probabil.
Cu toate astea, iubim.
Nu?
Bine.
În ce crezi, mai precis?
Că suntem singuri.
Și doar singuri ne putem salva.
Ce elegant ești la costum!
- Ani e foarte norocoasă. - Ce vrei, mamă?
Făceam curățenie la subsol și uite peste ce am dat.
Dl Poopers!
Îl luai cu tine peste tot.
Te înveselea mereu, și m-am gândit...
Nu mai am cinci ani.
Puțină alinare nu strică.
Nu e plin de salivă și muci uscați?
Îl pun în cutia de donații.
Stai, mamă.
Îl păstrez, bine?
I-ai luat lui Ani o felicitare de Ziua Îndrăgostiților de la mall ieri
sau nu se mai dau felicitări?
Nu se mai dau.
De unde știi de mall?
Cred că ai spus tu ceva. Sau poate Justin.
În orice caz...
Salut-o pe Ani din partea mea și distracție plăcută diseară!
IUBIREA E IUBIRE
- O să ne distrăm. E primul tău bal. - Bine.
Primul meu bal.
Cum a rămas cu apelurile alea?
Au încetat, deci...
- Ne putem bucura de bal? - Sigur că da.
- Vrei să dansăm? - Nu.
Îmi aduci niște punci?
Încă se mai face punci?
- Mă duc să aflu. - Mersi.
Ce vrei?
Pot sta lângă tine?
Ești haios. Cerere respinsă.
Te-am susținut la atelierul ăla.
Merit un dans.
N-am nevoie să mă susții.
Știu, sigur că nu. Doar...
Cred că lucrurile pe care le faci sunt foarte bune.
Chiar și când le sari oamenilor la gât, înțeleg că faci ceva pozitiv.
Și eu spun că ești foarte sexy când o faci.
E greșit?
Da, întru totul greșit.
Sunt cu Charlie.
Doar ca să-l superi pe Justin.
Nu?
Dar ai ales tipul greșit.
Charlie e gay sau bi sau așa ceva.
Evident că asta crezi.
Doar fiindcă e singurul din echipă care e amabil și bun
și nu urăște femeile, îl credeți gay?
- Ce aiurea! - Nu e așa.
Charlie e fratele nostru, e atacantul nostru.
Poate că presupunerea
că a face pe cineva gay e o insultă...
Poate că asta e aiurea.
Poate nu ești cât de deschisă te crezi.
Dacă am nevoie să mă deschid mai tare...
o să apelez la tine data viitoare.
Sună bine.
Nu urăsc oamenii, nu gay-ii.
Și în niciun caz femeile.
Dacă chiar vrei să-l faci pe Justin gelos, știi unde mă găsești.
Scuze, n-am găsit punci, doar vreo trei tipuri de Cola dietetică.
Salut! Poți seta faderele.
Ai ajuns!
Poți seta faderele pe taste rapide ca să nu folosești trackpad-ul.
Îmi pare rău pentru ieri. Am muncit mult.
Am fost foarte ocupat și stresat.
Mă bucur că mi-ești prieten.
Și eu.
Nu m-am supărat.
Bine, deci trebuie doar să trag încoace pe trackpad.
Amintește-mi ce caută doi invalizi la un bal dansant.
Poți să nu mai fii nesimțit o clipă?
E ultimul semestru, facem chestii de liceeni.
În cazul ăsta...
Vrei?
Nu, mersi.
- Stai așa! Unde mergi? - Scap de tine.
- Îmi cam strici cheful. - Ce?
- Vorbești serios? - O să te descurci.
Du-te și răspândește „magia Dempsey”.
Adică puțină magie dintr-asta?
Dansați salsa?
Ia uite la porumbeii ăștia! Dansează pe ring...
Curajul să schimbăm ceea ce putem.
Și înțelepciunea de a face diferența.
Avem un chip nou.
Vrei să te prezinți?
Salut! Eu sunt Justin...
și sunt dependent.
Bună, Justin!
CHARLIE CUM E LA BAL?
N-ai vorbit mult în seara asta.
Da, chestiile mele sunt...
Complicate?
Așa vor rămâne dacă le ții secrete.
O să încerc, promit.
Încerci deja, văd asta.
Dar nu uita să fii și copil.
Nu se ține un bal azi?
Da, dar aproape s-a terminat.
Niciodată nu e prea târziu.
BALUL MERGE GROZAV. JESS M-A LĂSAT PENTRU DIEGO.
Tu...
Ești superbă.
Mulțumesc.
Și tu ești chipeș.
Nu trebuie să spui asta.
Arăt obosit și vraiște.
Ești la fel de chipeș ca atunci când te-am cunoscut.
Eram obosit și vraiște și atunci.
Alo?
Te distrezi cu iubita?
Mai sărut-o o dată, cât încă poți.
Clay, ce se întâmplă?
Spune-mi.
Te rog.
- Ei mi-au spus să tac. - Care „ei”?
- Nu știu. - Ai încredere în ei mai mult ca în mine?
- Nu am încredere în ei, ce naiba? - Atunci de ce nu-mi spui?
Cum să te ajut?
Dacă nu mă poți ajuta? Dacă nu poți face nimic?
Dacă asta e tot ce a fost între noi?
Haosul care trebuie ordonat încontinuu?
Dacă nu putem îndrepta lucrurile? Ce ne rămâne?
Ce vrei, Clay?
Vreau doar să se sfârșească.
Vreau să duc o viață plictisitoare și să dorm noaptea.
Și eu, bine?
Atunci?
Nu răspunde și gata, Clay.
Lasă să se termine, nu răspunde!
Alo?
Pleacă naibii de acolo acum!
Mamă! E piesa mea.
Hai să dansăm!
Vrei să dansezi? Atunci să dansăm!
Salutare!
Te ridic, bine?
Ești bine? Da?
- Bine. Haide! - Bine.
Vin!
Poate mai bine zici pas de data asta.
Despre ce naiba vorbești?
Sunt doi supraveghetori care stau cu ochii pe tine.
Mă dau afară pentru că mă distrez?
- Stai! - Nu!
Nu mă atinge.
Zach...
Cred că ar trebui să-ți vezi de ale tale.
Amicul tău Clay o ia razna.
- Gagica ta se sărută cu Diego. - Jess nu-mi aparține.
Atunci îi aparține lui Diego.
- Ce faci, Jess? - Lasă-mă!
Nu e o idee bună.
Pe bune? El nu e bun pentru mine?
- Știi ce vreau să spun. - Las-o, frate.
Suge-ți-o singur, frate!
I-auzi!
Pleacă, Justin! Ce-ți dă dreptul să te bagi peste noi?
De ce faci asta? De ce el?
Sunt singură.
Ai vreun răspuns isteț?
Să v-aud!
Ești gata? Următoarea piesă.
Scuze o clipă.
Rahat! Trebuie să răspund. Preiei tu?
Da.
Bine.
Chiar acum?
La naiba! Bine.
Nu. Ajung imediat.
Bine, pa.
Trebuie să merg să mă ocup de ceva.
Revin, cred.
Crezi?
Mă tot întreabă și mă urmăresc.
Nu au încredere în mine.
Încearcă să te ții tare, amice.
Cu timpul, toți vor vedea că e mai bine.
Încă vrei să ne ajuți, nu?
Nu am de ales.
Întotdeauna ai de ales.
A ieșit urât cu iubita ta.
- E totul în regulă? - Du-te dracu'!
Sunt aici. Am făcut ce mi-ai cerut. Ce urmează?
Ne întâlnim.
Vrei să ne întâlnim, nu?
- Vreau telefonul lui Monty. - La dușuri.
Găsește-mă.
Nu închide.
Apropie-te.
Nu te teme...
încă.
Ești...?
Ești aici?
Până la capăt.
Acum imaginează-ți asta.
Ești închis, sub acuzația de omor.
Știi cum e, nu?
Dar nimeni nu te crede și nimănui nu-i pasă de data asta.
Ești pe cont propriu.
Într-o zi, la duș, te uiți în jos,
și vezi sânge scurgându-se în canalizare.
Propriul tău sânge.
Ce mama dracului?
Peste tot.
Înainte să simți cuțitul.
Care ar fi ultimele tale gânduri?
- Mă întreb ce a gândit Monty. - Ai spus...
Ai spus că ne vom întâlni.
Mergi pe terenul de fotbal.
Nu sta acolo.
Nu dă bine să fii la locul unei crime.
Rahat!
Ajutor!
- E bine așa? - Da.
Doar că niciodată...
Nu sunt sigur dacă sunt...
Alex.
Tu ești Alex, nu?
Da.
Doar de asta îmi pasă.
Vrei să ne oprim?
Sunt aici.
Unde naiba ești?
Ușurel, campionule. Aproape ai ajuns.
Ne vedem pe teren.
Așa.
Călduț.
Călduț. În față.
Aia e!
M-ai găsit.
Stai. Alo?
Rahat! Doamne!
- Ajută-mă. - Rahat!
Bine.
Doamne! Dă-mi să văd.
La dracu'!
Gata.
E în regulă. O să fie bine.
Ajutor! Să mă ajute cineva!
Doamne!
- Nu vreau să mor. - Nu o să mori.
Va fi bine.
Aduc ajutor. Pune mâna aici.
- Aplică presiune! - Nu mă lăsa.
- Monty... - Nu vreau...
Sunt chiar aici, bine?
Monty?
Doamne!
Îmi pare rău.
Îmi pare atât de rău!
Ia te uită!
Cine e monstrul acum?
Nu-i așa?
Nu arată bine, amice.
Ce o să faci?
Mă ucizi pe mine?
Iisuse! Lasă cuțitul jos, psihopatule. S-a terminat.
Nu... Ce s-a terminat?
Rahat!
Plângeai pentru asta?
E un manechin, evident.
Calmează-te și lasă cuțitul.
Nu!
Dați-mi telefonul!
Adică ăsta?
Dă-mi-l.
Pe ăsta?
Sau pe ăla?
Ce dracu'?
Ești al nostru.
Oricine o ia razna așa la o farsă...
ascunde ceva.
Știm că ne ascunzi ceva, iar ăsta e doar începutul.
Adevărul e că ai dreptate, am mai fost îndrăgostit.
Am făcut multe pentru iubire și cu ce m-am ales?
Iubirea m-a făcut furios, paranoic și înspăimântat.
Iubirea m-a făcut un monstru de mai multe ori.
Clay?
Ce naiba s-a întâmplat?
Nu știu.
Iubirea doar mi-a distrus viața.
M-a făcut să mă îndoiesc de relații și de prietenii apropiați.
Iisuse, Clay!
Ai dreptate.
Nu pot îndrepta așa ceva.
Și mi-a făcut prietenii apropiați să se îndoiască de mine.
Deci știi ce?
La dracu' cu dragostea!
Dacă aveți nevoie de ajutor în situații de criză, accesați 13reasonswhy.info.